ŠMIKAGA
Jau viskas, pabaiga
Apsimetinėti gana
Nebegaliu daugiau
Sudie tau sakau
Atidaviau viską, ką galėjau
Blogus laikus iškentėjau
Nors tu išsiskirti nenori, tačiau
Sudie tau sakau
Žinau, buvo akimirkų smagių
Bet gyvenimas pilnas spalvų
Išgyvenimų stiprių
Tikrai tikėjau, kad būsim kartu
- Bet sudie tau sakau - Tau sakau
- Tavo ranką laikau - Ranką laikau
Supraski, prašau
Supraski prašau
Suvokti tiesą skaudu, žinau
- Bet sudie tau sakau - Sudie tau sakau
- Tau sakau
Tau
- Sakau - Jau viskas, pabaiga
- Vilties...
- Vilties nebėra - Ne, ne, ne
- Mes bandėme nepasiduoti iki galo - Nepasiduoti iki galo
- Pamynę išdidumą savo - Išdidumą savo
- Bet žinojom giliai širdyse - Giliai širdyse
Kad meilė mirė mumyse
- Tad sudie tau sakau - Tau sakau
Sudie
Tau sakau
Sudie
Tau sakau
Sudie tau sakau
Sudie
Tau sakau
Pasirašyk čia,
čia ir čia.
Gal ir neturi reikšmės, bet ką aš čia pasirašiau?
Savo skyrybų dokumentus, vedybų licenciją ir priešvedybinę sutartį,
jei nepavyktų pagimdyti mano klientui tinkamo įpėdinio.
- Tinkamo? - Negali būti moteriškas ar rubuilis.
Nesąmonė.
Kaip tu su tuo sutinki?
Kratas - žudikas. Laiko Džošą įkaitu.
Panelyt, dabar tu manęs paklausyk...
Tik pasakysiu, kad mes iš esmės esame vienodo amžiaus.
Kai tapau advokate, daviau priesaiką.
Pažadėjau nepaskleisti žinių, kurias man suteikia klientas.
Tai reiškia, kad jei jis duoda man pinigų,
tampa nesvarbu, jis tą padarė, ar nepadarė.
Bobe, kaip viskas klostosi?
Viskas gerai, pone Kratai. Viskas pasirašyta ir įstatymiška.
Nuostabu. Žinai, ką manau apie įstatymus.
Kad jie skirti tam, kad saugotų jus ir tik jus.
Būtent.
Ačiū, Bobe. Jau gali eiti.
Dešimt dolerių?
Mergyt, būk korumpuota, bet turėk savigarbos.
Sveika, mieloji mano. Kaip sekasi?
- Nekaip, jei atvirai. - Vestuvių diena sudėtinga.
Nesijaudink. Ta suknelė atrodo žymiai gražiau, kai stovi.
Kur Džošas? Jei nuskriausi jį...
Ponui Skineriui nieko blogo nenutiks,
kol darysi viską, kas liepiama.
Kai mus paskelbs vyru ir žmona, jis bus paleistas ir tuomet...
Ne! Nedrįsk man dainuoti, iškrypėli tu!
Aš nutraukiau svajonių baletą! Nutrauksiu ir šitai!
Sustabdykit muziką! Nustokit!
Tenoriu, kad kas nors mane mylėtų.
O, taip, neabejoju, kad nori.
Bet, deja, tas kas nors nesu aš.
Mano širdis priklauso Džošui, ir amžinai priklausys,
ir tu nieko negali padaryti, kad tą pakeistum.
Vestuvės įvyks po valandos. Susitiksime prie altoriaus.
Frau.
Padėkite man, prašau. Prašau.
Jūs juk geresnė. Tiesa?
Gal kažkada ir buvau, bet labai seniai.
Padariau, ką turėjau padaryti, kad išgyvenčiau.
Siūlyčiau ir tau padaryti tą patį.
Ponas Kratas yra turtingiausias žmogus Šmikagoje.
Gyvensi patogiai, viskuo aprūpinta.
O tokioje vietoje kaip ši, tai svarbu.
Taigi, supranti, mes nė nenorėjome čia būti.
Mes tik mėginome sugrįžti į Šmigadūną.
Juokinga, kai pagalvoji.
- Paleisk mane, prašau. - Atleisk, bičiuli.
Pasimėgavai laisve, kol galėjai.
Dabar atėjo metas paplušėti ir tau, kaip visiems likusiems.
- Visiems likusiems? - Tokie kaip tu esat laimės kūdikiai.
Tu ir tavo hipiai draugai gyvenate, kaip norite,
o tokie nelaimėliai kaip aš turi nudirbti visus darbus.
O kodėl tu negali gyventi taip, kaip nori?
Sveiki. Dėde Oktavijau.
Planai kiek pasikeitė.
Po vestuvių tau teks nužudyti poną Skinerį.
Bet maniau, kad planuojame jį paleisti.
Planai keičiasi.
Turėsi jį nužudyti.
Taip mano naujajai nuotakai bus lengviau gyventi toliau.
Gerai. Bet jei tą padarysiu, ar pagaliau gausiu žadėtą vaidmenį klube?
Nežinau, ar matėte mano paskutinį pasiūlymą, bet...
Nužudyk jį.
Apie ką kalbėjote?
Ne ten pataikė.
Bet juk sakei: „Dėde Oktavijau“.
Tai dabar taip imsi ir mane nužudysi?
Neabejoju, kad ir tau tavo darbe ne viskas patinka.
Nedaryk to.
Neverta.
- Dėdė Oktavijus pridės tą vertę. - Iš kur žinai?
Nes žada tai jau 36-erius metus. Todėl žinau.
Ar esi kada girdėjęs „Palyginimą apie tarnus“?
Ką tokį?
Kartą buvo ištikimas tarnas,
kuris tarnavo žiauriam šeimininkui.
Tas šeimininkas vis liepdavo tarnui daryti tai,
ką šis širdyje žinojo esant negerais dalykais.
Bet jis tą darė, nes šeimininkas pažadėjo,
kad jis paveldės visus jo turtus, kai šis mirs.
Bet kai šeimininkas galiausiai mirė, tarnas sužinojo,
kad visus turtus šeimininkas paliko savo nepadoriai jaunai žmonai.
Ir galiausiai tarnui liko tik jo sudužusios svajonės.
Pabaiga.
Suprantu, ką sumanei, bet tau neišdegs.
Be to, man jau per vėlu.
Niekad nevėlu siekti savo svajonių.
Ar esi girdėjęs pasakojimą apie vyruką, kuris padėjo kitam vyrukui,
ir viskas išėjo į naudą jiems abiem?
Šlamškit, šlamškit. Prikimškit pilvus.
Pone Blaitai, ką...
Man reikia našlaičio! Dabar pat!
Imkite mane!
- Bet planas. - Planas nepavyko.
Tas nelabasis Kratas ir vėl išsprūdo man iš rankų.
Vaje, kas nutiko?
Kas nutiko? Jis gyvas.
Mano Deizė - negyva.
Mano ašmenys reikalauja kraujo.
Taigi, kas norite būti pirmas?
Palauk. Nepulkim stačia galva.
- Palaukime, kol... - Daugiau nebelauksiu!
Sakai, esi man atsidavusi, ponia Kodvel.
Atėjo metas tą įrodyti.
Dieve, kaip buvo gera.
Ateik.
Metas pamiegoti! Visi, į lovas. Mikliai!
Darykit, kas liepta.
Ko norit?
- Ar viskas gerai? - Girdėjome, kad šaukėte.
Ar tas vyras jus nuskriaudė?
Jums gresia pavojus?
Kodėl pavadinot jį tėtuku?
Ne, man viskas gerai. Mums viskas gerai.
Grįžkit į savo kambarius. Niekam negresia joks pavojus.
Tiesą sakant, tai ne visai tiesa, mieloji.
Vakar vakare mačiau, kaip tas suktas policininkas Riveras,
grasindamas ponui Skineriui ginklu, jį išsivedė.
Ir aš nieko nedariau. Turime jam padėti.
Kaip mes galime padėti? Nė nežinome, kur jis.
Manau, įtariu, kur.
Ten, kur Riveras tardė mane prieš 20 metų.
Krato jėgainės rūsyje.
Dar gali kai ką nužudyti.
Jei Dievas bus maloningas.
Buvo nuostabu.
Žinai...
Kaip malonu nors kartą pabūti mokiniu, o ne mokytoju.
Manai, man dar yra erdvės ko nors išmokti lovoje?
Taip, tikrai.
Buvo nuostabu.
Bet netgi Pikasas lankė pamokas.
Žinai, visuomet yra kur tobulėti.
Puiku.
- Eikit šalin! - Liaukis.
Na. Tu bent jau išsirengi.
Ko norit?
Argi neturėtumėte sekioti paskui savo naujai išrinktą vadą Džošą?
Džošas pakliuvo į bėdą.
Seržantas Riveras išsivedė jį į jėgainę,
kad priverstų Melisą ištekėti už Krato.
- Mums Melisa tikrai nerūpi... - Ne.
...bet nežinojome, ką daryti, tad atėjome pas tave.
Džošas tikrai mane įskaudino.
Bet kartais, jei tau trenkia per veidą,
reikia atsukti kitą skruostą ir leisti trenkti dar kartą.
- Bet ar tikrai? - Taip, skamba nekaip.
Taip, ne geriausias pavyzdys, mielasis.
Bet nepaisant to, ką jis padarė, Džošas vis tiek yra mūsų bičiulis.
Ir jei jam reikia mūsų pagalbos, turime jį palaikyti, kas benutiktų.
Verčiau eikit pilti kuro į laimės autobusą. Pirmyn.
Taip!
Varom.
Tinginys ne tik išlaisvino Rubuilį ir atkeršijo tai piktajai šeimai,
bet ir susidraugavo su Padaužomis ir gavo dalį jų surasto lobio.
- Pabaiga. - Gerai.
Ir tai primena man pasakojimą apie šunį, kuris neįtikėtinai gerai žaidė krepšinį.
Dar vienas pasakojimas, ir nužudysiu tave dabar pat.
Ne, nenužudysi.
Tučtuojau paleisk Džošą.
Toferi?
Džošai. Atleisk, bičiuli.
Rūgštus įdaras?
Nė nežinau, ką tai reiškia.
Nesijaudink. Myliu tave, žmogau.
- Ir aš tave myliu, žmogau. - O, varge.
Ar tik ne klajojantys pamišėliai tave išgelbės?
Su kuo? Meile?
Norėtumėt. Aš turiu štai ką.
Palauk.
Meilė galingesnė už bet kokį ginklą.
Esi tuo tikra?
Ne, nesu.
Neskubėkit!
Teisingai, fare.
- Kas jūs tokie, po galais? - Neatpažįsti manęs, seržante Riverai?
Turbūt negalima tavęs kaltinti.
Prieš 20 metų pasodinai mane į kalėjimą
už mano žmonos Deizės nužudymą.
Dulis Blaitas?
Tas pats.
Trokštantis keršto.
Palauk.
Mano mamos vardas buvo Deizė.
Labas, dukra mano.
Ne.
Aš neturiu tėvo.
Džene, patikėk, tikrai nenuskriaudžiau tavo motinos.
Mylėjau ją labiau už gyvenimą.
Norėčiau tuo tikėti, bet netikiu.
Nenoriu turėti su tavimi nieko bendro.
Tuomet ir man nėra ką veikti šiame pragare.
- Ne! - Stok!
Jis sako tiesą.
Ir aš tą žinau,
nes tai aš prikabinau jam tą nusikaltimą.
Kratas nužudė tavo motiną, ne Dulis.
- Mano Džene. - Tėti.
Ką gi.
Kas norite man padėti nutraukti vestuves?
Aš!
Šiandien čia susirinkome
sujungti Oktavijų ir Melisą šventos santuokos saitais.
Ar tu, Oktavijau, imi Melisą į savo teisėtas žmonas?
Taip.
Ar tu, Melisa, imi Oktavijų į savo teisėtus vyrus?
Neturiu pasirinkimo.
Tinka ir taip!
Tuomet pasinaudodamas Šmikagos man suteikta galia,
skelbiu jus vy...
- Nutraukite vestuves! - Džošai!
Tu. Kaip tu...
Užčiaupk savo srėbtuvę ir pasitrauk nuo mano žmonos.
Žavinga.
- Suimkit jį. - Ką?
Pareigūnai, pasitraukite!
Ką čia sugalvojai?
Ginu save. Nors kartą.
Aš taip pat.
Yra ribos, Oktavijau!
Manau, judu truputį neapskaičiavote jėgų.
Jie paklūsta ne jums. Jie paklūsta man.
Išveskite jį. Dabar.
Aš tave myliu, Mel! Atleisk už visą šį nesusipratimą!
Ir aš tave myliu! Ir mylėsiu tave amžinai, kas benutiktų!
Užteks plepalų. Skelbk mus vyru ir žmona.
Pasinaudodamas Šmikagos suteikta galia, skelbiu jus...
- Kerštas! - Dulis Blaitas?
- Mano rankose! - Ne, tėti, ne!
Vis pralaimi ir pralaimi, ar ne, Blaitai?
Neskubėk, mieloji.
Užbaikime ceremoniją.
Pone Kratai, kaip jūsų advokatė, patarčiau... sau atsisėsti.
Užbaikime!
Gerai, tuomet pasinaudodamas Šmikagos man suteikta galia,
- skelbiu jus vyru ir... - Atsargiai, virš galvos!
Iš kelio!
O, šūdas.
Rimtai? Vėl?
Tikrai nuostabus peilis.
Mano meile.
- Viskas gerai? - Dabar jau taip.
- Aš tave myliu. - Aš tave myliu.
Jis negyvas?
Jam galas
Taip, jam galas
Jis miestą valdė, jis mus skriaudė Bet nuo šiol bus kitaip
Nors mėgavos gyvenimu dvare Dabar jis ilgai degs pragare
Pagaliau, džiugu, kad galas jam jau
Išgersiu už tai
Dabar kai Krato nebėra, gyvenimas Šmikagoje pasikeis.
FRAU KLUBAS
Ponia Frau perėmė klubą
ir, pasinaudodama savo padėtimi, padėjo iškilti naujiems talentams.
Užsimesiu tinklus
Ir būsiu kaip žuvis slidus
Pavyzdžiui, buvusiam seržantui Riverui.
Bobė dirbo išvien su gentimi, padalino Krato monopolį,
ir tuomet nutiko kai kas neįtikėtino.
Jie visi gavo darbus!
O Toferis ir Dženė rado tobulus namus savo talentams
našlaičių prieglaudoje.
Nes ponia Kodvel su Duliu įkūrė savo verslą,
kuris tiesiog žudo.
Taigi, Džošas su Melisa pagaliau pasiekė tą laimingą pabaigą, kurios taip troško,
tad gali išvykti iš Šmikagos ir grįžti į savo pasaulį.
Bet kodėl turėtų?
Kam grįžti ten, iš kur taip norėjosi ištrūkti?
Kur triumfuoja blogiukai, kur kenčia geri žmonės,
o kai kurios poros, nesvarbu, kad be galo to trokšta,
net nesusilaukia vaikų?
Žinoma, turbūt jaučiate, kad kažko išmokote
šio trumpo vizito metu.
Ir dabar gyvenimas bus žymiai geresnis. Tiesa?
Ūū
Ar ne taip jautėtės išvykdami iš Šmigadūno?
Kad pasiekėte laimingą pabaigą,
kad nuo šiol viskas bus gerai?
Bet nebuvo, tiesa?
Burtai išsisklaidė.
Jie visuomet išsisklaido, tik ne čia, Šmikagoje.
Likite Šmikagoje
Čia tikras gausybės ragas
- Čia galėtum būti žvaigžde. - Mylimu vadu.
Čia visos svajonės išties išsipildo.
Likite čia Likite čia
Likite Šmikagoje
Šmikagoje
Jūsų dėka gyvenimas čia prašviesėjo mums visiems.
Negalite dabar iškeliauti. Juk dabar viskas taip puiku!
Pamąstykit, vaikeliai. Būkit protingi.
Likit
Taigi, ką pasirinksite? Niūrią tenykščio gyvenimo katorgą?
Ar stebuklus ir džiaugsmą čia?
Ką tu manai?
Manau...
Tai, ką jie kalba, tiesa
Jokių garantijų nėra
Ir magijos prireikia kai kada
Bet aš noriu daugiau
Ko daugiau?
Daugiau nežinomybės? Daugiau niūrumo?
Nors pasaulis kartais ir labai tamsus
Bet viskas nušvinta, kai ryšys stiprus
Ir gal tas ryšys vėl ilgai neužsibus
Bet aš noriu daugiau
Vienintelė vieta, kur gausit to, ko išties norite, yra čia.
Matau, ką jauti
Kai kurių dalykų nuslėpt negali
Nors gyvenime kartais krenti
Bet mes norim daugiau
Nes tai, ko norim
Yra tikra
Atleiskit. Mes jūsų ilgėsimės.
Jūsų visų.
Bet dabar metas mums keliauti.
Neabejojate?
Tai bus nesibaigianti kančia, blogų dienų bus daugiau nei gerų.
Didelė tikimybė, kad atsidursite ten, nuo ko pradėjote.
Žinome.
Bet argi ne tai ir yra esmė?
Jums pavyko! Pavyko! Žinojau, kad pavyks! Žinojau, kad galit!
Ką?
Atleiskit, kad priverčiau jus visa tai patirti. Tikrai, bet turėjau patikrinti.
Ir jūs išlaikėte testą, tiesa?
Pala, tu šypsaisi. Kodėl šypsaisi?
- Nes jis dirba man. - Tau?
Taip, beje. Nebebūsiu daugiau joks pasakotojas.
Pavargau padėti žmonėms susigaudyti savo pačių gyvenime.
Noriu gyventi savo gyvenimą! Romantiškai!
Ir tą padarysiu su... juo.
Nesupykčiau.
Ir tą akimirką Pasakotojo gyvenimas pasikeitė.
Gerai, džiaugiuosi už jus.
Ačiū.
Taigi, jau galime keliauti namo?
Galite keliauti namo, taip, galite, bet tai tik pradžia!
Svarbiausia tai, ką pasiimsite su savimi!
Palaukit minutėlę. Ar tai...
Mano brolis.
Jis labiau tradicinių pažiūrų nei aš, bet aš jį vis tiek myliu.
- Pradėkime, Oskarai? - Žinoma, Styvai.
Šiam pasauly daug kančių Daug skausmo ir bėdų
Tikrai sutiksi tu piktų žmonių
O ko mažai sutiksi, tai sėkmių
Blogiukai visad nugalės
Laimingos pabaigos niekas neregės
Bet gal nepastebėjot gėrio tikro
Kad kiekviena diena Gali būt laiminga pradžia
Laiminga pradžia
Gyvenime dažnai teks ištarti sudie
O dangų niauks debesys sunkūs
Blogos dienos, rodos, niekad nesibaigs
Pečius slėgs sunkūs laikai
Šypsotis nebesinorės
Nes laiminga pabaiga tikrai negrės
Bet gal nepastebėjot gėrio tikro
Kiekviena diena
Gali būt laiminga pradžia
Laiminga pradžia
Ir su jumis man gerai
Man gerai
Mums gerai
Išgyvensim dar vieną dieną
Vieną dieną
Šiam pasauly daug kančių Daug skausmo ir bėdų
Tikrai sutiksi tu piktų žmonių
O ko mažai sutiksi, tai sėkmių
Blogiukai visad nugalės
Laimingos pabaigos niekas neregės
Bet gal nepastebėjot gėrio tikro
Kad kiekviena diena Gali būt laiminga pradžia
Laiminga pradžia
Šiam pasauly daug kančių Daug skausmo ir bėdų
Tikrai sutiksi tu piktų žmonių
O ko mažai sutiksi, tai sėkmių
Blogiukai visad nugalės
Laimingos pabaigos niekas neregės
Bet gal nepastebėjot gėrio tikro
Kad kiekviena diena Gali būt laiminga pradžia
Laiminga pradžia
Jau viskas, pabaiga
Apsimetinėti gana
Nebegaliu daugiau
Sudie tau sakau
Suvokti tiesą skaudu, žinau
- Bet sudie tau sakau - Sudie tau sakau
Sudie tau sakau
Tau sakau
Sudie tau sakau
Sudie
Tau sakau
Išvertė Akvilė Katilienė