ШМИКАГО
Хайде, яжте! Яжте или ще играе пръчката.
Сираците започват да ядат.
Остри ножа, пробождай кожа, режи плът.
За влюбените - цветя и рози.
За другите - всякакви угрози.
А злодеят пъклен план крои.
Добре дошли в Шмикаго!
Свят престъпен е тук, разбра го.
Злосторници, мърлячи
спъват те на всяка крачка.
Добре дошли
в Шмикаго.
Не се притеснявай. Ще се справиш!
Дали просто да не си тръгнем? - Първо ще те видя на сцената.
Отивай и им скрий шапките.
Обичам те. Ще си номер едно!
Здрасти, Макс. - Здрасти.
Здрасти. - Фред!
Гимбъл! Къде беше?
Г-н Крат е много разочарован, че напоследък те няма.
Съжалявам, г-жо Фрау. Ето, сега съм тук.
Ще съм най-добрата в масовката, ще се слея с другите
и ще ги копирам, ако забравя стъпките.
По-кротко.
Трябваш ми за солото на матинето.
Солото ли? Но нали го прави Джени?
Няма я. А ти си тук. - Да, но Джени е звезда.
Тя е самото съвършенство. А аз...
Започваме след 30 минути. Ще участваш ли, или не?
Добре, ще участвам.
Изгарям от възторг.
Не съм жена, подир която се обръщат.
В масовката съм, нямам главни роли.
Каквото ще някой да ви говори,
да си в "и други" е гадно всъщност.
Но аз в изкуство го превръщам.
Не съм жена, видяла прожектори и слава.
На някои мадами добре им се удава.
Аз сякаш съм орисана
да съм все зад кулисите.
Но съдбата се обръща и късметът ме прегръща.
Помня как тъгувах, за слава жадувах,
тънех в съжаление, копнеех за вълнение.
Но за този спомен вече съм глуха
и затварям тази глава, сега,
когато в залата аплаузи се чуха.
Не съм жена, видяла прожектори и слава.
На някои мадами добре им се удава.
Но току-виж сега е мигът,
току-виж ударил е часът
и ще затанцуват лудо тези крака, и ще разлюлеят сцената.
И това дори не е "може би",
а е сигурно, нали,
че чарът ми сцената ще озари.
Не съм жена, видяла прожектори и слава.
На някои мадами добре им се удава.
Но току-виж сега е мигът,
току-виж ударил е часът
и ще затанцуват лудо тези крака, и ще разлюлеят сцената.
И това дори не е "може би",
а е сигурно, нали,
че чарът ми сцената ще озари.
Ще озари!
Мир и любов, Джош!
Здравейте. Мир и любов.
Какво ново?
Нищо. - При теб как е?
Нищо особено. Прибирам се. - Много яко.
Добре. Чао.
Да помогна с нещо?
Мариса, какво ти е на крака? - Настъпи стъкло.
Исках да прегърна пеперуда.
Недей, никак не обичат да ги гушкат. Дай да видя.
Нищо сериозно.
Донесете вода, сапун и чиста кърпа.
Къде е Тофър?
Кой знае!
Вече няма време за нас. - Откакто се събра с онази.
Джени. Вярно.
Много благодаря.
Още е прясно влюбен. Знам как е.
Потърпете малко, ще се появи.
Кога?
Те са много млади.
И много секси.
Ще отвлече повече време. - Колко си мъдър!
Добре.
Готово. Стъпвай на него.
Мога да ходя! Мога да ходя!
Той излекува сакатата. Това е чудо!
Изобщо не е чудо. - Води ни. Кажи какво да правим.
И ние ще го правим!
Какво? Не, аз не съм такъв.
Кажи какво да правим! - Моля ви, престанете.
Не разбираш. Нужен ни е водач.
А ти си умен... - Много!
И мил... - Много!
Не може просто да следвате някого, за когото сте решили, че е умен и мил.
Ето на! Това не го знаех. Щото съм глупав. - Много.
Моля ви. - Молим те!
Помогни ни. - Води ни.
Изгубени сме. Имам дрога. - Ще те слушаме. Обичаме те!
Добре. Предполагам, че мога да дам някои насоки.
Започва се полека, не усещаш дори.
Но постепенно те поглъща цял.
На копнежа си заложник ставаш ти,
докато по него си копнял.
ОБИЧАМ ТЕ! ДЖОШ.
С ОБИЧ, КРАТ
Струпва се тълпа зяпачи.
Край на твойта скука значи.
Стъпил си на пътя към успех и слава,
но може да кривнеш от него
на финалната права.
Мелиса!
Как е да си обект на обожание?
Ненадминато!
Риторично попитах, запази мълчание!
ДОЛУ КРАТ
Джош!
КРАТ МЪРСИ! ДА СИ ВЪРВИ!
Ще бъдеш ли на висотата, на която те иска тълпата?
И това ли е риторично...
Да, точно така!
Още едно риторично въпросче!
Слава, слава.
Тя бързо отшумява,
но всеки й се радва, докато е тъдява.
Слава,
щастливи сме, докато си тъдява.
И народът заявява...
Ей, ей, Джош!
Ти си същински разкош! Нозете ти ще целуваме!
На волята ти ще робуваме!
Ей, Мелиса, перфектна актриса!
Гот ли е, че със славата се здрависа?
С тебе сме капут.
Откраднаха пътя ми към накъде.
За трапезата са идеални.
Ще ги избия до крак!
Два заека с куршум един.
Пия за това!
Започва се полека, не усещаш дори.
Но постепенно те поглъща цял.
На копнежа си заложник ставаш ти,
докато по него си копнял.
Пия за това!
Слава, слава.
Тя бързо отшумява,
но всеки й се радва, докато е тъдява.
Слава,
щастливи сме, докато си тъдява.
И народът заявява...
Ей, ей, Джош!
Ти си същински разкош! Нозете ти ще целуваме!
На волята ти ще робуваме!
Ей, Мелиса, перфектна актриса!
Гот ли е, че със славата,
със славата се здрависа?
Заповядайте. - Благодаря. Колко дължа?
Моля ви, за мен е чест.
Благодаря. Добре.
Това ли било щастлив край? - Имаме отлични попадения.
Отделихме Джени от Крат.
Щастлив край.
Събрахме Джени с Тофър.
Щастлив край. - Събрахме Дули и Кодуел.
Край, запетая, щастлив.
Не изправихме Крат на съд за убийството на Елси.
Странична сюжетна линия.
Защото не познавахме Елси.
ДОМ ЗА НЕЖЕЛАНИ СИРАЦИ НА Г-ЦА КОДУЕЛ
Здрасти.
Г-ца Кодуел се държи по-добре със сирачетата.
Да. Питам се като какъв вид край се определя това.
Любимият ми епизод е пеенето в клуба.
Като стъпя на онази сцена, сякаш ми порастват криле.
Чувствам се силна, прекрасна.
Такава си.
Чувствам се по същия начин в племето. Май ми харесва да поучавам.
И ми се струва, че действията ни постигат ефект.
Приятно е да се чувствам част от нещо голямо и важно.
Е, какво? Щастлив край?
На такова прилича. Леприконът ще позволи да се върнем в реалността.
Може би утре. - Да, закъде да бързаме!
Привет!
Какви наглеци! Да се появявате тук!
Не разбирам.
Предател си коварен.
Егоист неблагодарен.
В племето появи се и на мястото ми възцари се.
Не съм ги молил да съм лидер - сами посочиха ме те.
Какво е това? Утеха ли? Аз да не съм дете!
Така се чувствам още по-зле.
Стига. - Предател си коварен.
Тофър.
Ти си като вкиснат френски макарон. Вкиснат френски макарон.
Вкиснат, потиснат, с бадемово брашно месен френски макарон.
Какво? - Мислех, че сме приятелки.
Така е! - Вярно ли?
Ако си приятелка, не би ми отнела главната роля.
Сега разбирам. Може би отстрани изглежда така.
Но не съм ти откраднала ролята.
Съжаляваме.
Беше ни толкова приятно, че явно малко сме се увлекли.
Толкова приятно, че ни забравихте?
Извинявай, Джени.
Вън. - Ние живеем тук.
Вън!
Вън.
Ще ви настаня с удоволствие.
Много благодаря, г-це Кодуел. Задължени сме ви.
Малко е претъпкано с всички тези сираци, дето се щурат наоколо.
Ще е така още ден-два, после ще освободим много място.
Как така?
Г-це Кодуел!
А вие защо не ядете?
Много сте мила с нас. Много сте добричка и ни храните толкова вкусно.
Да, естествено.
Събрахме всичките си парички и ви купихме подарък.
Нямаше нужда.
Вземете го!
Хайде, отворете го!
Празна е.
Подаръкът е панделката. Заповядайте.
Да, панделката.
Благодаря. Много ви благодаря.
А сега вървете да ядете! Всички!
Привет, Дули.
Отбихме се да ти кажем, че за няколко дена ще бъдем съседи.
Както щете.
Много ножове!
Джош, виж колко ножове! - Да, ножовете са доста.
Ще ми трябват повечко.
Защо?
А онова нова месомелачка ли е?
Да.
Огромна е.
Мислех, че не можеш да се добереш до месо. Може би имаш нов доставчик?
Нямам.
Тогава защо ти е такава голяма мелачка?
И нищо не ти се струва странно?
Нищичко?
Престани.
Казвам ти, мъти се нещо странно.
Г-ца Кодуел е странна. И Дули.
Затова си пасват идеално.
Млъквай и заспивай.
Утре имам 12 изпълнения. - Добре.
Трябва да проучим.
Сякаш съм от корица на Нанси Дрю.
Отнасяй се по-сериозно.
Трудно ми е, като не знам какво търся!
Не знам. Нещо като ей това!
ЧЕРВА ЗА НАДЕНИЦИ
Месарница е - нормално е да има черва за пълнене.
Или като това.
СИРАК - КГ САМ - 27
КАМИЛ - 25 ХЪНИ - 22
Човекът си записва колко тежат сирачетата на приятелката му.
За подаръци за Коледа.
Или като това.
ПРИБЛИЗИТЕЛНО В НАДЕНИЦИ 180 - 165 - 144
Божичко.
Кажи го. Кажи го.
Те ще направят сираците на колбаси.
И кой е лудият сега?
Ние бяхме! Ние ги събрахме.
И сме ви навеки благодарни.
Леле!
Да не решихте, че ще ви колим?
Ами ние...
Тъкмо открихме тайния ви зловещ, канибало-убийствен план...
Той държеше този огромен сатър.
Никъде не отивам без него.
Без сатър сякаш съм гол.
Не сме някакви изверги. Не убиваме хора.
Само сираци.
Сираците са хора.
Не и в този щат. - Добре.
Не знам как да го кажа по-убедително...
Но не може да правиш месо от сираци.
Бог ги е направил от месо, аз само правя от месото колбаси.
Не. - Сега ми се изясни.
Типичен случай на пренос. - Какво?
Иска да убие Крат, но не може, и прехвърля яростта си върху сираците.
Не, това не е пренос.
Чиста истина. Крат е този, за чиято кръв е жаден сатърът ми.
Само тя може да утоли и моята жажда за мъст.
Но дори не мога да го доближа. Трябва да се задоволявам със сираците.
Ти може и да не можеш да го доближиш, но Мелиса може.
Какво беше това? - Насаме?
Как не загряхме по-рано? Този е Суини Тод.
Дори аз знам, че Суини Тод коли хора.
Казах ти, че не го догледах.
Искаш ли да спрем Дули да убива сираци?
Разбира се! - Тогава му дай Крат.
Можеш да въртиш дъртака на малкия си пръст.
Няма да те затрудни да го подмамиш на усамотено място сам и беззащитен.
Това значи да изпратя невинен на смърт.
Да, не невинен, а убиец.
Може би сериен убиец.
Който те натопи.
И редовно замърсява околната среда.
Но заслужава ли да умре?
Да. - Наистина ли?
Да. - Ама съвсем наистина?
Стига си повтаряла.
Наистина ли?
Ти ще предложиш ли нещо?
В почивка съм.
Може да не го убие.
Може би, ако ги съберем на едно място,
Дули няма да убие Крат.
Може да обсъдят нещата и да се помирят.
Вероятността е нищожна.
Но я има.
Дули. Ще ти дам Крат.
И не знам какво ще стане.
В замяна ми обещай да не убиваш сираците.
А да ги правя на салам? - И това не.
Г-це Кодуел, знам, че много ти се иска невинните дечица да измрат,
но Крат е моята орис.
Стига ми да си щастлив, г-н Блайт.
Не. Върви!
Двойно мартини. - Тежък ден?
Колкото и всички останали.
Много ми е познато.
Питам се колко още.
Колко какво?
Колко обещания ще престъпиш, докато паднеш в нечии крака.
И двамата направихме избор.
Мислехме, че знаем как ще се развият нещата.
Че ще получим каквото искаме.
Но сгрешихме.
Цитрусово резенче?
Не може без него.
В началото е винаги добре.
Но после се проточва и става зле.
И се точи, и се влачи. Края му не виждаш значи!
Тъкмо усетиш се свързан с човека.
Изникне някоя спънка нелека.
Извъртат се нещата без твоята намеса.
Опъваш се достойно, но мачка тази преса.
Изниква нещо всеки път и черна котка минава ти път.
Света ти обещават, звездите ти свалят.
А пък после го протакат.
И с тая класика те цакат: "Потърпи! Скоро ще се радваш ти".
И тъкмо решиш, че в юмрук ги държиш...
Врътнат ти номер и ти иде да ги удушиш.
Извъртат се нещата без твоята намеса.
Опъваш се достойно, но мачка тази преса.
Изниква нещо всеки път и черна котка минава ти път.
Минава ти път!
Минава ти път.
Каквото сам посееш, по жътва това те чака.
Да рискуваш не смееш, вътре си с двата крака.
Равнодушен няма как да останеш.
Няма как, няма!
В началото е винаги добре.
Но после се проточва и става зле.
И се точи, и се влачи. Края му не виждаш значи!
Тъкмо усетиш се свързан с човека.
Изникне някоя спънка нелека.
Извъртат се нещата... - ...без твоята намеса.
Опъваш се достойно... - ...но мачка тази преса.
Изниква нещо всеки път
и черна котка минава ти път.
Минава ти път. - Минава ти път.
Минава.
Ще се справиш ли? - Да, фасулска работа.
Не е като да пращам човек на явна смърт.
Само на заслужено наказание. - Да.
Дули сигурно вече е в гримьорната. - Да.
Здрасти, секси.
Благодаря още веднъж за цветята. И свещите.
И за стиховете за стъпалата ми. Какво ново?
Нищо. При теб?
Нищо особено.
Само ми е някак самотно.
Ти как си?
Мисля, че и аз съм малко самотен.
Да направим нещо по въпроса.
Получаваш моите рози.
Твоите рози имам за пози.
Кратенце, направо ще ме съсипеш.
Благодаря. Какво казах?
Заслужаваш лакомство.
В гримьорната ми съм ти приготвила нещичко.
Той как ще го понесе?
Изобщо няма да го мисля.
Това е Шмикаго! Искам да се забавлявам!
В такъв случай, на вашите услуги.
Казвам ти, няма да съжаляваш.
Опериран съм от чувство за съжаление.
Само да взема нещо от колата.
Колата ли?
Мел!
Мелиса!
Идваш с мен, копелдак.
Къде ме караш?
Където искам. За да правя каквото искам. Важното винаги е какво искам аз.
Звучи много лошо.
Какво лошо може да има в това
мъж и съпругата му да искат да се усамотят?
Не съм омъжена за теб.
Ще бъдеш. Иначе Скинър ще умре.
Не може без неочакван обрат.
Слава, слава.
Тя бързо отшумява,
но всеки й се радва, докато е тъдява.
Слава,
щастливи сме, докато си тъдява.
И народът заявява...
Ей, ей, Джош!
Ти си същински разкош! Нозете ти ще целуваме!
На волята ти ще робуваме!
Ей, Мелиса, перфектна актриса!
Гот ли е, че със славата се здрависа?
С тебе сме капут.
Откраднаха пътя ми към накъде.
О, за трапезата са идеални.
Ще ги избия до крак!
Два заека с куршум един.
Пия за това!
Започва се полека, не усещаш дори.
Но постепенно те поглъща цял.
На копнежа си заложник ставаш ти,
докато по него си копнял.
Превод на субтитрите Анна Делчева