ШМИГАДУН!
ШМИКАҐО
КЛУБ КРАТТ
Без сумніву Джош і Мел
Покинули Шмиказький готель
Як вердикт прозвучав Вони до мосту помчали
Та чи перейдуть його?
Чудово. Так.
Знаєш що? Терпіти не могла цю машину. Підемо пішки.
-Добре. Ідемо. -Ага.
Уже нас покидаєте?
-Так. Дякуємо за все. -Так.
-Але ж вам тут було так забавно. -Забавно?
Мел, краще не заїдайся з оповідачем.
Я скажу, де забавно.
У Шмигадуні. Там було забавно.
Красиві сукні,
діти танцюють чечітку
і поїздки в тунелях кохання.
Он як?
Усі були радісні, безтурботні й щасливі.
А тут? Не хочу вас ображати, але тут геть не забавно.
Не знаю.
На сцені в клубі вам ніби подобалося.
Ну, правда. Був заряд адреналіну.
Пошуки зачіпок.
І розслідування.
Я цим займалася,
бо Джош був у небезпеці.
Тепер він у безпеці, і ми звідси забираємось!
Бувайте.
Добре. Бувайте.
До зв'язку.
Не мрійте.
ЛАСКАВО ПРОСИМО В ШМИКАҐО
Ні.
І от Джош і Мелісса усвідомили, що вони все ще в Шмикаґо. Бам-бам.
Ви повірили, що то щасливий кінець?
Звинувачення у вбивстві зняли, і ви собі їдете додому?
-Так, це нас ощасливило. -Чим це не щасливий кінець?
Вам ще стільки треба дізнатися про щастя.
Невже? Гаразд.
-Раз ви такий всезнаючий і мудрий... -Дякую.
то, може, розкажете, що треба зробити, щоб звідси вибратись?
-Хочете знати? -Так!
Потрібно...
з'ясувати це самотужки!
Так, це неввічливо.
Самовпевнені базіки Залишитесь тут навіки
Застрягнете
У Шмикаґо
Ви не помагаєте!
Як і ви.
Як це розуміти?
Що тепер робити?
-Не знаю. -Пробач.
Це я винен. Я запропонував сюди поїхати.
Ні, ти хотів допомогти...
а я не знаю, чи вийде мені допомогти.
Мел, не кажи так.
Це не лише ти. Тут усі поголовно нещасні.
Чекай.
-Ось же воно. -Що?
Ми не можемо перейти, бо щасливий кінець потрібен не лише нам.
Може, він потрібен усім.
Оповідач щойно сказав, що ми не помагаємо.
Може, це підказка.
Може, ми повинні допомогти іншим стати щасливими.
Я майже впевнений.
Але як нам ощасливити інших,
якщо ми самі нещасні?
ДЖЕННІ - ДУЛІ - КРАТТ - ТОФЕР
Щастя – це взагалі що?
Ну які з нас фахівці?
-Мел, це... -Ні, я серйозно.
Ми приймали багато рішень.
Вивчали медицину, одружилися, переїхали в передмістя,
бо вважали, що це нас ощасливить. Але не склалося.
У чому ми помилилися? У чому всі тут помилилися?
Річ не в помилках. Просто... Не знаю. Життя складне.
Але чому?
Чому все так складно? Чому не може бути простіше?
Я не маю відповіді на це запитання.
Мені здається, що ключ до всього – це Дулі.
Дулі?
М'ясник і батько Дженні.
Він вважає, що його ощасливить помста,
але насправді йому треба зустрітися з Дженні
і пояснити, що він невинний, щоб у її житті з'явився батько.
Я...
Це ощасливить Дулі і ощасливить Кодвелл,
і ощасливить Дженні, а от Кратта точно засмутить –
а це ощасливить усіх інших.
-Бачиш? Бум. Щасливий кінець. -Ага.
-А якщо це щось глобальніше? -Наприклад?
Може, треба вбити Гітлера-немовля.
-Що? -Вбити Гітлера-немовля.
У якому ми році, на твою думку?
Не знаю. Незрозуміло.
Ми не будемо нікого вбивати. Ми щойно витягли тебе з тюрми.
Знаю. Просто накидаю ідеї.
-Знаєш що? Я вдячна. -І це...
Я схиляюся, що йдеться про людей, яких ми вже бачили.
Авжеж.
Любчики, у вас є сигарета?
Ні. Ми все ще не куримо.
Який зайчик.
Десь тут точно була.
-Що? -Поговори з нею.
-Що мені сказати? -Щось про батька.
-Добре. -У тебе вийде.
Дженні, тут таке сталося.
Знаєш, на кого я наткнулася в місті?
На твого батька.
Дуже дивно.
У мене немає батька.
Слухай, я знаю, що у вас були непорозуміння...
Непорозуміння?
Батько убив мою матір.
Він відправився в тюрму, а я – у сиротинець,
і відтоді даю собі раду сама.
Ти хоч уявляєш, через що я пройшла?
Уявляєш?
Мені дуже жаль, Дженні.
Важко уявити, який страшний біль ти пережила.
А що як твій тато не вбивав маму?
Що як він невинуватий і дуже за тобою побивається?
Меліссо! Досить.
Не хочу й чути про батька.
Для мене він умер.
Ясно?
Та-да!
Просто шикарно. Це навіть краще, ніж волосся.
Волосся.
Дженні, хочеш сходити в одне шикарне місце?
Уже біжу.
Беру на себе.
Дивовижно. Де це ми?
ГАРНОГО ВАМ ДНЯ
Думаєш, нам поможуть хіпі?
Ми хотіли, щоб Дженні дала батькові шанс.
А в племені тільки й розмов про любов і прощення.
Я перебираю варіанти.
-Тут надзвичайно богемно. -О так.
Але застерігаю: вони не дуже люб'язні з чужинцями.
-Привіт. -Привіт, подруго!
Ласкаво просимо в Плем'я.
Ласкаво прошу себе.
От тобі й на. Вернувся наш блудний син.
-Запишіть це. -Зараз!
З поверненням, Джош.
Дякую, друзі.
І також вітаємо Джошеву стару, Меліссу.
-Мелісс... -Не тре...
Це вже зайве.
І нове обличчя.
Дженні. Приємно.
Я Тофер.
Ви саме вчасно на сьогоднішні збори племені.
-Добре. -Ой-бо.
Збори племені!
-Так. -Не треба.
Спершу про наше правило граноли.
«Ложку взяв – ложку лишив».
-Второпали? -Я запам'ятаю.
-Ого. -Добре. Хто хоче притчу?
Я, я.
Потрібна пропозиція.
Може, бути людина, місце, якийсь повсякденний предмет.
-Тофер! -Звалище!
Квітка!
-Батько! -Я почув «батько».
Добре. Слово – «батько».
Погляньмо.
Притча про нашого Отця Небесного...
Вибач. Я...
Я тут імпровізую, але, може, мова про звичайного тата?
Ну добре.
Звичайний батько мандрував зі старшим сином...
Ще один варіант. Може, краще з дочкою?
Що ж, добре.
Він мандрував з дочкою...
-Знаєш що? -Більше пропозицій не треба.
-Вибач. -Так.
Він мандрував зі старшою дочкою і натрапив на село...
Останнє.
А що як тато не був з дочкою?
О, точно. Може,
може, сталося щось погане...
...і вони надовго розлучились.
-Чому ви нападаєте? -Що?
Чому критикуєте?
Чому вирішили Що можете роздавати поради?
-Ні, усе не так. -Знаєте що?
Самі й розказуйте
Якщо вважаєте Що зробите це краще за мене
Уперед, у мене все
У мене все
-Серйозно? Він... -Так...
То ми мусимо...
Так.
Ура!
Мел.
Ні.
Ця притча про...
Це пісня.
-Може, ти? -Це ти придумав.
Так, але ти краще співаєш.
Мене тут усі ненавидять.
-Будь ласка, просто... -Та давай!
Розкажу я тобі Про маленьку Пенні
Вона покинула дім Причини незбагненні
Їй листи писав Такий самотній тато
Чи відповідала? Ні, мовчала пихато
А якось прийшов лист І в листі писало
«Нам дуже шкода Вашого батька не стало»
Не стало, не стало, не стало
Тому
Говори з татком Поговори з татком
Тебе він втішить Коли все не в порядку
Він не ідеал, усе зруйнував
Говори з татком Поговори з татком
Ось що я знаю Про скаженого Ленні
Йому грошей Бракувало шалено
Його багатий татусь Сказав, що поможе
Та Ленні відповів Брати гроші негоже
Минули місяці І от він лежить у канаві
Тільки зовсім зблизька Його шепіт лунає
Лунає, лунає, лунає
«Тату»
Тому
Говори з татком Поговори з татком
Тебе він втішить Коли все не в порядку
Тебе він покинув Але можливо
Говори з татком Поговори з татком
Мабуть, його переживеш ти
Тому скоріш його прости
Можливо, він піде на вбивство
Якщо не пізнає радість батьківства
Мабуть, його переживеш ти
Тому скоріш його прости
Можливо, він піде на вбивство
Якщо не пізнає радість батьківства
-Дубі, дубі, дубі -Поговори з татком
З татком, з татком
-Поговори -З татком
Поговори, поговори
Говори з татком Поговори з татком
Тебе він втішить Коли все не в порядку
Він божевільний Та щоб стати вільною
Тому говори з татком Поговори з татком
Негайно
Іду подзвоню татові.
І я.
Мій змінив номер.
Дженні, може, й ти хочеш з кимось поговорити?
Так,
зі засмученим хлопцем у наметі.
І от знову
Джош і Мелісса провалили завдання.
Нащо я тут розпинаюсь?
Вас забули спитати.
Просто виконую свою роботу.
Краще підемо на трохи до молодшої й приємнішої пари.
-Гей! -І нехай буде ніч.
Уночі значно романтичніше.
Дякую!
Гей.
-Можна до тебе? -Авжеж.
Дякую.
Мені дуже подобається ця твоя комуна.
Така вільнодумна й шикарна.
Брудні босі ноги й навмання розмальовані лиця –
це така радість.
І всі від тебе в такому захваті.
І це мене геть не дивує.
Так, мабуть.
-Що? -Не знаю. Просто...
Інколи все так фальшиво,
бо їм більше подобається мій образ, а не справжній «я».
Як я тебе розумію.
Часом я почуваюся так само, коли виступаю в клубі.
Мені подобається, не подумай,
але інколи здається, що я граю не лише на сцені.
І якщо це так, де закінчується дівчина на сцені й починаюся я?
-Вибач, я розбазікалась. -О, не вибачайся.
Я добре тебе розумію.
У мене такі ж думки.
Дивно, бо ми щойно познайомилися,
і, якщо чесно, хороші хлопці – це не мій типаж.
Але...
Не знаю, я...
Але мені здається, що поряд з тобою я можу бути собою.
Я почуваюся так само. Це дається природно.
-Розумієш, про що я? -Так.
Жила я бурхливо собі
І роль відігравала в юрбі
Та знала, що все це фальшиво
А тоді знайшла тебе
Поневірявся я між берегів
Уперед мене поклик серця вів
Я прагнув любові й не розумів
А тоді знайшов тебе
Не знаю, що ти відчуваєш
Не скажу про твої почуття
Та коли твоя рука мене торкається
Відчувається
Як справжнє життя
Зцілення не хочу, забудь
І порятунку, бо це повний абсурд
Просто чути твоє серце поряд
Це все що треба
Колись я дивився в небо
І знаку шукав якого-небудь
Шукав усюди любові
А у твоїх очах побачив бога
Це все що треба
Не знаю, що ти відчуваєш
Не скажу про твої почуття
Та коли твоя рука мене торкається
Відчувається
Як справжнє життя
Це наших рук справа?
Здається, таки наших.
Стоп, любов – це ключ до щасливого кінця?
-Мабуть. Більше романтики. -Так.
Ти теж про це думаєш?
Треба звести Ронні й Джареда.
-Кого? -Так.
Двох хлопців з комуни. Між ними точно є іскра.
О, їх. Ні. Я про Дулі й міс Кодвелл.
Дулі?
М'ясник і власниця сиротинця.
Ясно.
Якщо ми перенаправимо запал Дулі на романтику,
відвернемо від думок про помсту,
то це й буде щасливий кінець.
Справді. Значно логічніше.
Ще й тому, що Ронні й Джаред,
схоже, займаються сексом у старому холодильнику.
-Кохання в повітрі. -Так.
КАНДЕР АБСЕНТНИЙ БАР
Ага, такі двері.
-Зачинено. М'яса немає. -Зараз 9:00.
Вітаю, містере Блайт. Як поживаєте?
Світом звиваються личинки людських невдач.
Світло не пробивається крізь повсюдне зло.
А погода непогана.
Так. Хоч це добре.
-Є новини від Дженні? -У Дженні все добре.
Навіть чудово.
Так.
Добре.
Ми хотіли поговорити з вами
про декого, хто вами цікавиться.
-Про поліцію? -Ні.
Ідеться про романтичне зацікавлення.
Про жінку.
-Жінку? -Чоловіче.
Гляньте на... Ви ж одинокий.
У вас... Власна справа.
-Треба знайти вам пару. -Так. Знаєте що?
Можливо, ви б хотіли повечеряти з міс Кодвелл,
вашою сусідкою?
Жодна жінка не захоче зі мною вечеряти.
Гляньте на мене!
Вас треба трохи причепурити.
Правда, Джош?
Аякже.
Міс Кодвелл, ви сьогодні дуже красива.
Дулі, правда, вона дуже красива?
Я приніс сікач.
Клас.
Дуже гарний. Такий блискучий. І... великий.
Міс Кодвелл, як ваші справи?
Жахливо. Маленькі капосники не дають мені спокою.
Постійно скиглять: «Ми голодні. Ми стомлені. У нас волосся випадає».
Як же набридло!
У мене теж випадає волосся.
Але я не жаліюся.
Власне. Дякую.
Може, погодуйте їх? Якщо вони голодні.
О, дякую, що нагадав.
-Може, будемо їсти? -Так, давайте.
-Гляньте. Яка смакота. -Угу. Так.
Люблю чоловіків зі здоровим апетитом.
Ану дайте, я допоможу.
Дуже дякую.
Не пам'ятаю, коли востаннє...
хтось для мене різав м'ясо.
Прекрасний ніж.
Ви добре ним орудуєте.
За це і вип'ю!
Вони навіть милі.
Не віриться, що вдалося.
-Аж приємно стало. -Ой, стало.
Мені сподобався цей вечір.
Он як?
І мені.
Дякую вам за вечерю.
І що позичали ножа.
Лишіть собі.
У мене їх багато.
Ой-бо. Дякую.
Може, хочете зайти до мене і щось випити?
-У дім? -Просто випити.
Сироти вже сидять по клітках, але можу їх і розбудити.
Я навчила Таммі барної справи.
Гаразд. Дякую.
Великий ринок по той бік міста скуповує в постачальника все м'ясо,
і для мене нічого не лишається.
І я нічого не можу вдіяти.
Це жахливо. Я більше в них нічого не купуватиму.
Не варто.
Вам і так важко годувати стільки сиріт.
Жахливі істоти – усі вони. Ще й ніколи не дякують.
Який сором.
Ще й люблять паскудні розіграші.
Підмінюють мій джин водою.
Блюють мені в туфлі.
Вмирають від пневмонії.
-Шкідники! -Паразити!
Якби могла, я б їх усіх позбулась.
Огидно!
Геть звідси!
У вас багато сиріт. А мені бракує м'яса.
Життя – це просто купа лайна.
І кожен мусить посковзнутися на ньому й упасти, поки решта сміється.
Саме так.
А якщо я позбудуся сиріт
а у вас одночасно з'явиться м'ясо?
Що саме ви пропонуєте?
Містере Брайт, містере Блайт
Маю для вас щось приємне
Маю багато голуб'ят
Милих дівчат і хлоп'ят
У степу і хрущ м'ясо
Заходьте. Вітаємо в м'ясній лавці Блайта.
Що вам сьогодні запропонувати?
А шинки у вас нема?
Це в нас Сем
А з телятиною як?
Каміль буде самий смак
-А нирки? -Сідні
-Грудинка? -Ця дитинка
-Ягня? -Це вже Пем
З нею смакує м'ята і джем
Хочу яловичини
Сер, це щасливий знак
Що вам краще? Патті чи Чак?
-Баранини дайте! -Саттона забирайте
-А фуа-гра? -Вуаля, Франсуа
-Ковбаса буде? -Тоні піде
-Салямі? -Томмі
А ще є Ройбен Якщо любите пастрамі
-А маєте фарш? -Мало м'яса на присмаки?
Зріжемо трохи з Вінсової ср...
Міс Кодвелл, ви що? Тут же діти.
Ненадовго.
Бо ми вб'ємо їх і продамо як м'ясо.
Гей!
Немає тата
Немає мами
Та чи сумують?
Чи плачуть днями?
Ні, бачать світ Гидкий і темний
З усміхом таким приємним
Ну, що сказати, їсти можна
Смакота!
-Усе прекрасно -Усе прекрасно
-Я рідко чую -Рідко чую
-Коли з дня в день -З дня в день
-Шафки пустують -Пустують
Сирітки ці такі худенькі
Ми нагодуємо дорогеньких
Ну, що сказати, їсти можна
-Вечеря! -Обережно! Ще око вибереш.
Ми не такі й прекрасні
Зате ми дуже ласі
Скажу безцеремонно
Апетитні безумовно
Солодші точно За цукерку кожну
Ну, що сказати, їсти можна
-Немає тата -Ми не такі й прекрасні
-Немає мами -Зате ми дуже ласі
-Та чи сумують? -Скажу безцеремонно
-Чи плачуть днями? -Апетитні безумовно
Бачать світ Гидкий і темний
З усміхом таким приємним
Ну, що сказати, їсти можна
-Тяжкі часи -Тяжкі часи
-Крутитись треба -Крутитись треба
-Жиру нема? -Жиру нема?
-А Мері Лу в тебе -Ще й з братом
Коли нема інгредієнта
Доля підкине презенти
Ну все, піде
Трохи тверде
Ну що сказати, їсти можна
Їсти можна
Їж уже, їж
Ти ба які.
Такі щасливі.
Може, ще рано казати,
але ми успішно прямуємо до щасливого кінця.
Ми молодці.
Не стало, не стало, не стало
Тому... говори з татком
Поговори з татком
Тебе він втішить Коли все не в порядку
Він не ідеал, усе зруйнував
Говори з татком Поговори з татком
Негайно
Ось що я знаю Про скаженого Ленні
Йому грошей Бракувало шалено
Його багатий татусь Сказав, що поможе
Та Ленні відповів Брати гроші негоже
Минули місяці І от він лежить у канаві
Тільки зовсім зблизька Його шепіт лунає
Лунає, лунає, лунає
«Татку»
Тому
Говори з татком Поговори з татком
Тебе він втішить Коли все не в порядку
Тебе він покинув, але можливо
Говори з татком
Поговори з татком
Мабуть, переживеш його
Тому скоріш прости його
Можливо, він піде на вбивство
Якщо не пізнає радість батьківства
Мабуть, переживеш його
Тому скоріш прости його
Можливо, він піде на вбивство
Якщо не пізнає радість батьківства
-Дубі, дубі, дубі -Поговори з татком
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська