Josh és Mel, nem vitás
Célja már csak a kijutás
Amint az ítéletet kihirdették Útjukat a híd felé vették
De elérik-e a túloldalt?
Tökéletes. Oké.
Tudod, mit? Amúgy is utáltam ezt a kocsit. Sétáljunk!
- Rendben. Sétálunk. - Oké.
Máris elmentek?
- Igen. Mindent köszönünk! - Igen.
- De olyan jól éreztétek magatokat! - Jól? Jól?
Ne, Mel, ne beszélj a konferansziéhoz!
Elárulom, hol volt jó.
Daláriában. Daláriában jó volt.
Szép ruhák voltak...
...és szteppelő gyerekek...
...és romantikus barlangi csónakázás.
Komoly?
És mindenki derűs, gondtalan és boldog volt.
De ez a hely? Sajnálom, hogy tőlem kell megtudnia, de itt nem jó.
Nem tudom.
De úgy tűnt, hogy nagyon jól érezted magad a klub színpadán.
Igen, oké, persze. Az nagy adrenalinlöket volt.
Meg a nyomkeresés.
És az a sok nyomozás.
Csak azért csináltam,
mert Josh életveszélyben volt.
De már biztonságban van, úgyhogy elhúzunk innen a fenébe!
Viszlát!
Oké. Akkor viszlát!
Majd jelentkezzetek!
Nem fogunk.
ÜDVÖZÖLJÜK SCHMICAGÓBAN
Nem.
És akkor Josh és Melissa rájött, hogy még mindig Schmicagóban van. Tádá!
Azt hittétek, hogy ez egy hepiend?
Ártatlan vagy, felmentenek és hazamentek?
- Igen, amiatt elég boldogok voltunk. - Ez hogyhogy nem hepiend?
Nektek még sokat kell tanulnotok a boldogságról.
Tényleg? Oké.
- Ha már olyan mindentudó és bölcs vagy... - Köszönöm.
...miért nem mondod meg, mit kell csinálnunk ahhoz, hogy kijussunk innen?
- Tényleg tudni akarjátok? - Igen!
Az kell...
hogy találjátok ki ti!
Oké, ez nem volt szép.
Büszke voltál az eszedre? Itt ragadtok mindörökre
Itt ragadtok
Schmicagóban
Nem vagy segítség!
Ti se vagytok.
Ez mit akar jelenteni?
Most mit csinálunk?
- Nem tudom. - Annyira sajnálom!
Az én hibám. Az én ötletem volt, hogy idejöjjünk.
Nem, te csak segíteni próbáltál,
és nem tudom, lehet-e rajtam segíteni.
Mel, ne mondd ezt!
Nem veled van a baj. Szó szerint mindenki boldogtalan.
Várj!
- Talán ez az. - Mi?
Talán azért nem jutunk át, mert nem csak nekünk kell a hepiend.
Talán mindenkinek el kell hoznunk.
A konferanszié most mondta, hogy nem vagyunk segítség.
Talán az egy nyom.
Talán segítenünk kell itt másoknak, hogy boldogok legyenek.
Igen, biztos ez lesz az.
De hogy hozzuk el mindenkinek a hepiendet,
amikor magunknak se tudjuk?
Úgy értem, mi is a boldogság?
És hogy lehetnénk mi a szakértői?
- Mel, ez... - Nem, nem. Komolyan.
Hoztuk ezeket a döntéseket, igaz?
Hogy orvosira megyünk, összeházasodunk, a kertvárosba költöztünk,
mert azt hittük, ezek boldoggá tesznek. De nem így lett.
Hol rontottuk el? Hol rontják el az emberek?
Nem hiszem, hogy elrontottuk. Csak... Nem tudom. Az élet nehéz.
Miért?
Miért kell ilyen nehéznek lennie? Miért nem tud könnyebb lenni?
Nem tudom a választ erre a kérdésre.
Nem tehetek róla, de arra gondolok, hogy Dooley itt a kulcs.
Dooley?
A hentes, Jenny apja.
Ő azt gondolja, hogy az teszi boldoggá, ha bosszút áll,
de talán igazából arra van szüksége, hogy találkozhasson Jennyvel,
hogy elmondhassa, ártatlan, és akkor a lánynak is újra lenne apja.
Én...
Ez boldoggá tenné Dooley-t, ami boldoggá tenné Codwellt,
és boldoggá tenné Jennyt, ami elszomorítaná Krattot,
ami mindenkit boldoggá tenne.
- Látod? Bumm! Hepiend. - Igen.
- De mi van, ha ennél nagyobbról van szó? - Hát, mint micsoda?
Talán meg kell ölnünk a gyerek Hitlert.
- Mi? - Megölni a gyerek Hitlert.
Szerinted hányban van ez egyáltalán?
Nem tudom. Nagyon homályos.
Hát, nem fogunk megölni senkit, jó? Épp csak kihoztunk a börtönből.
Tudom. Csak töröm a fejem.
- Igen. Tudod, mit? Értékelem. - És mind...
De szerintem inkább azokról van szó, akikkel már találkoztunk itt.
Igen, persze.
Van valamelyikőtöknek egy cigije, édeseim?
Nincs. Még mindig nem dohányzunk.
Tündérbogár vagy.
Egynek lennie kell itt valahol.
- Mi? - Beszélj vele!
- Mit mondjak? - Valamit az apjáról. Mármint...
- Oké, igen. - Menni fog.
Hé, Jenny, vicces dolog történt!
Találd ki, kivel futottam össze a múltkor!
Az apáddal.
Az nagyon furcsa.
Igazából nincs apám.
Nézd, én tu... Tudom, hogy lehet köztetek némi gubanc...
Gubanc?
Apám meggyilkolta anyámat.
Aztán ő börtönbe, én árvaházba mentem,
és én azóta magamra vagyok utalva.
Van róla sejtésed, milyen volt ez nekem?
Van?
Sajnálom, Jenny!
És elképzelni sem tudom a fájdalmat, amit elszenvedtél.
De mi van, ha nem apád ölte meg anyádat?
Mi van, ha ártatlan volt, és ha végig borzasztóan hiányoztál neki?
Melissa! Hagyjuk!
Én semmit nem akarok apámtól.
És amennyire tudom, meghalt.
Vetted?
Tádá!
Mesésen festesz. Sokkal jobb, mint ha hajad lenne, drágám!
Haj.
Hé, Jenny, volna kedved elmenni egy mesés helyre?
Már el is indultam.
Intézem.
Milyen csodás! Mi ez a hely?
LEGYEN JÓ NAPOD
Szerinted segít egy csapat hippi?
Azt akartuk, hogy adjon egy esélyt az apjának.
És a törzs csak a szeretetről és megbocsátásról szól.
Csak próbálom, amit lehet.
- Ez annyira tutira bohém! - Ó, igen.
Igen, az. De azért szólok, hogy a jövevényekkel olykor hűvösek.
- Szia! - Szia, barátnő!
Isten hozott a Törzsnél!
Isten hozott engem!
Nicsak, nicsak, nicsak! A tékozló fiú visszatért.
- Valaki írja ezt le! - Írom!
Isten hozott újra, Josh!
Köszi, srácok!
És üdv Josh öreglányának, Melissának is!
- Meliss... - Semmi baj... Én nem...
Nem, nincs rá szükségem.
És az új arc.
Jenny. Isten hozott!
Topher vagyok.
Pont jókor jöttetek a mai törzsgyűlésre.
- Oké. - Ó, atyám!
Törzsgyűlés!
- Igen. Rendben. - Oké. Ne csináld!
Elsőként vegyük át a müzlirendet!
„Vegyél egy kanállal, hagyj egy kanállal!”
- Mindenki vágja? - Emlékszem.
- Hű! - Jó. Ki akar példabeszédet?
Én, én, én.
Oké, csak javaslatot kérnék!
Lehet ember, hely, használati tárgy, ami van a háztartásban.
- Topher! - Szeméttelep!
Virág!
- Apa! - Azt hallottam, hogy „apa”.
Oké. A szó „apa”.
Lássuk!
Ez a történet a mennyei atyánkról szól...
Bocs. Én...
És csak így ötletelek, de mi lenne, ha egy normál apáról szólna?
Oké, persze.
Egy normál apa a legidősebb fiával utazott...
Csak egy ötlet. Talán lehetne a lánya.
Oké, legyen!
A lányával utazott...
- Tudod, mit? - Nincs több ötlet, oké?
- Bocs! - Oké.
A legidősebb lányával utazott, és elértek egy faluhoz...
Bocs, egy utolsó.
És ha az apa nem lenne a lányával?
Igen, igen. Igen, és
talán valami nagyon rossz történt...
...és régóta külön vannak egymástól.
- Mondd, miért nyaggattok? - Mi?
Miért kritizáltok?
Miből gondolod Hogy elkél a tanácsotok?
- Nem, nem. Nem azt csináljuk. - Tudjátok, mit?
Csináljátok csak
Ha már azt hiszitek Hogy nálam jobbak vagytok
Rajta hát, én kiszálltam
Kiszálltam
- Tényleg? Ő most... - Igen. Ez...
Akkor mi...
Oké.
Hurrá!
Mel!
Nem.
Oké, ez egy történet egy...
Ez egy dal.
- Megtennéd? - A te ötleted volt.
Igen, de te jobb vagy az énekben.
Engem itt mindenki utál.
- Kérlek, gyere... - Csináld már!
Itt egy kis dalocska, hőse Csini Penny
Otthonát elhagyta A városba akart menni
Zsákszám jött a levél Magányos apjától
De azt gondolta, ennyit nem ér Nem írt semmit magáról
Aztán jött még egy, amiben az volt
„Sajnálattal értesítjük, az apja holt”
Holt, holt, holt, holt Holt, holt, holt, holt, holt
Szóval
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Ha szomorú vagy, elringat dalával
Nem ideális, de gyógyulnál máris
Beszélj apáddal Beszélj, beszélj apáddal, most
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Beszélj apáddal Beszélj, beszélj apáddal, most
Hallottam egy sztorit Hőse Dilis Lenny
Nem volt sok suskája Mondjuk úgy, hogy semmi
A gazdag apja szólt „Fiam, kihúzlak a pácból”
De Lenny válaszolt „Nem kérek pénzt apámtól”
Nem telt el sok idő Az árok szélén láttuk fetrengeni
Ha közel mennél A szájából ilyesmit hallani
Mami, mami, mami, mami
Mami, mami, mami, mami, „papi”
Úgyhogy
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Ha szomorú vagy, elringat dalával
Elhagyott, persze, de megjött az esze
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Esélyes, hogy te élsz majd tovább
Itt az idő, hogy megbocsáss már
Persze lehet, hogy tényleg gyilkos
De téged mindig szeretni fog
Esélyes, hogy te élsz majd tovább
Itt az idő, hogy megbocsáss már
Persze lehet, hogy tényleg gyilkos
De téged mindig szeretni fog
- Dubi, dubi, dubi, dubi - Hívd apádat
Apa, apa, apa
- Beszélj - Apáddal
Beszélj, beszélj, beszélj, beszélj
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Ha szomorú vagy, elringat dalával
Őrült talán, de neked meg fáj
Hívd apádat, beszélj apáddal, most!
Most!
Én most rögtön felhívom apukámat.
Én is.
Az enyém számot cserélt.
Szóval, Jenny, mit mondasz, most lenne valaki, akivel beszélnél?
Igen,
a mérges fiúval abban a sátorban.
Már megint!
Josh és Melissa kudarcot vallott.
Néha gondolkodom, mit töröm magam.
Nem kért rá senki.
Csak teszem a dolgom!
Most pedig töltsünk egy kis időt egy fiatalabb, sokkal vonzóbb párral!
- Hé! - És legyen inkább este!
A dolgok sokkal romantikusabbak este.
Köszönöm!
Hali!
Szia!
- Csatlakozhatok hozzád? - Persze!
Köszönöm!
Hát, egyszerűen imádom a kis kommunádat, ami itt van.
Olyan szabad szellemű és mesés!
A piszkos, meztelen lábak és a találomra kifestett arcok,
egyszerűen elképesztő.
És mindenki egyenesen imád téged.
Úgy értem, aligha lehet hibáztatni őket.
Ja, azt hiszem.
- Mi az? - Nem tudom. Csak...
Néha olyan hamisnak érzem magam,
mintha inkább a rólam alkotott képet szeretnék, semmint a valódi énemet.
Hát, tudom, mire gondolsz.
Úgy értem, néha én is ezt érzem, amikor fellépek a klubban.
Imádom, ne értsd félre,
de néha eltűnődöm, hogy nem játszok-e mindig szerepet.
És akkor, ha igen, akkor hol a színpadi lány vége, és hol kezdődöm én?
- Sajnálom. Elkalandoztam. - Nem, ne sajnáld!
Sok igazság van benne.
Én ugyanezen gondolkodtam.
Fura, mert tudom, hogy csak most találkoztunk,
és őszintén szólva, az ilyen édes fiúk, mint te, nem az eseteim.
De...
Nem tudom, nekem...
Olyan érzésem van... hogy melletted önmagam lehetek.
Én is ezt érzem. Olyan, nem is tudom, természetes.
- Tudod, mire gondolok? - Tudom.
Én vadnak látszottam
Mindig csak a nézőknek játszottam
Legbelül tudtam, csak hazugság
És megtaláltalak
Bejártam sok távoli földet
Egyre kerestem azt a többet
Vágytam a szerelemre Az okát nem tudtam
És megtaláltalak
Nem tudom, hogy te mit érzel
Nem tudom, mi van a szívedben
De ha megérintesz Felszállok a vad széllel
Ez az érzés
Az egyetlen
Lesz, mi lassan gyógyul
Nem kell megmentened, mert az abszurd
Csak simuljon össze a szívünk
Nekem nem kell más
Fohászkodtam az égiekhez
Kerestem az utat
A szerelemhez
De a szemedben ott a mennyország
Nekem nem kell más
Nem tudom, hogy te mit érzel
Nem tudom, mi van a szívedben
De ha megérintesz Felszállok a vad széllel
Ez az érzés
Az egyetlen
Ezt mi intéztük, hogy így legyen?
Szerintem előfordulhat, hogy mi intéztük így.
Várj, a szeretet a kulcsa a hepiendnek?
- Igen, talán az. Több szerelem. - Igen.
Oké. Arra gondolsz, amire én?
Össze kéne hozni Ronnie-t és Jaredet.
- Mi... Kiket? - Ja.
A két srácot a táncbetétből. Olyan természetes szikra van köztük!
Ó, ők. Nem, nem. Én Dooley-ról és Miss Codwellről beszélek.
Dooley?
Emléksz... A hentes és az árvaházas hölgy.
Oké.
Mert talán, ha visszairányítjuk Dooley-t a romantika felé,
és eltereljük az erőszakos bosszútól,
az majd a hepiendhez vezet.
Igen. Ennek valószínűleg több értelme van.
Igen, mert szinte biztos, hogy Ronnie és Jared
épp most abban a régi hűtőben szexel.
- Szerelem van a levegőben. - Igen.
KANDER ABSZINT KÁVÉZÓ
Igen, az ilyen.
- Zárva. Elfogyott a hús. - Reggel kilenc óra van.
Üdv, Mr. Blight! Hogy van?
A világot átjárják az emberiség kudarcának férgei.
Nincs fény, ami a gonoszság rétegein átragyoghatna.
Az időjárás egész jó.
Igen. Ha jó, hát jó.
- Van hír Jennyről? - Igen, Jenny jól van.
Igazából remekül.
Az jó.
Jó.
Hát, igazából másról akartunk beszélni,
valakiről, aki érdeklődik maga iránt.
- A rendőrség? - Nem. Nem, nem.
Romantikus értelemben érdeklődik.
Egy nő.
- Egy nő? - Ugyan már, öregem!
Nézze... Maga egyedülálló.
Saját... Saját üzlete van.
- Dobja be magát újra! - Igen. Tudja, mit?
Szerintünk jót tenne magának, tényleg, ha együtt vacsorázna Miss Codwell-lel
a szomszédból.
Egy nő sem akarna velem vacsorázni.
Nézzenek rám!
Nem, biztos vagyok benne, hogy fess lenne, ha kiöltözne.
Igaz, Josh?
Bizony.
Nahát, Miss Codwell, igazán csinos ma este.
Dooley, hát nem csinos?
Elhoztam a bárdomat.
Remek.
Szép darab. Olyan fényes! Olyan... nagy!
És Miss Codwell, hogy telt a napja?
Rémesen. A kis mocskok nem hagynak békén.
Mindig: „Éhesek vagyunk. Fáradtak vagyunk. Hullik a hajam.”
Torkig vagyok!
Az én hajam is folyton hullik.
Mégsem nyafogok soha.
Pontosan. Köszönöm.
Talán adjon azért nekik enni! Tudja, ha-ha éhesek.
Ó, egek, erről jut eszembe!
- Ne együk meg az ételt? - Igen. Meg kéne.
- Nézzék csak! Hahó! Csodás. - Igen. Rendben.
De szeretem az olyan férfiembert, akinek van étvágya!
Adja, hadd segítsek egy kicsit!
Nagyon köszönöm!
Az idejét sem tudom, mikor vágta fel...
valaki nekem a húst.
Ez egy csodálatos kés.
Jól bánik vele.
Erre iszom!
Milyen aranyosak ezek ketten!
El se hiszem, hogy megcsináltuk.
- Jó érzés. - Igen, az.
Jól éreztem magam veled ma este.
Igen?
Én is.
No, hát, köszönöm, uram, a vacsorát!
És hogy kölcsönadta a kést.
Megtarthatja.
Nekem sok van.
Jóságos ég! Köszönöm!
Lenne kedve bejönni egy utolsó pohárkára, uram?
- A házba? - Csak egy italra.
Az árvák be vannak zárva a ládáikba éjjelre, de felkelthetem őket.
A kis Tammyt betanítottam pultosnak.
Igen. Rendben. Köszönöm!
És a nagy piac a város túloldalán felvásárol minden húst a beszállítótól,
úgyhogy nem marad semmi a boltomba.
És nem is tehetek ellene semmit.
Ez rémes. Nem vásárolok náluk többet.
Semmi baj!
Biztos van dolga bőven a sok árva etetésével.
Rémes teremtmények, és egy köszönömöt se kapok.
Szégyen, gyalázat.
Folyton ezek a rémes csínyek...
Kicserélik a ginemet vízre.
Belehánynak a cipőmbe.
Meghalnak tüdőgyulladásban.
- Kártevők! - Férgek!
Mindőjüktől megszabadulnék, ha tudnék.
Gusztustalan!
Kifelé! Kifelé! Kifelé!
Magának túl sok árvája van. Nekem túl kevés húsom.
Az élet egy rakás szar.
És mindannyian addig csúszkálunk rajta, amíg el nem esünk, és ki nem nevetnek.
Valóban, drágaságom!
Mi lenne, ha, mondjuk, megszabadulhatnék néhány árvától,
és egyúttal maga egy kis húshoz jutna?
Mire céloz egész pontosan?
Mr. Blight, Mr. Blight
Mindjárt örvend majd
Van itt pár kis komám
Kis hercegnők és csellengők
Ők nálunk itt a friss hús
Csak tessék, uram! Isten hozta a Blight Hentesnél!
Mit adhatunk ma önnek?
Volna egy kis sonka?
Itt van Dorka
Na és velő?
Igen, itt van Villő
- Vese? - Emese
- Svártli? - Kelly
- Bari? - Az Bori
Gyümölcs- vagy mentadzsemmel
Van-e darált hús?
Válasszon, nincs más teendő
Melyik legyen? A Pippi vagy a Bendő
- Volna egy kis birka? - Arra ott van Borka
- Vagy talán foie gras? - Voilà, c’est Francois
- Hurka? - Julka
- Szalámi? - Nándi
És itt van még Reuben Ha kedvence a pastrami
- De rejt-e húst a pince? - Elfogyott minden eképp
Itt van helyette Vince Vágjuk le a kis s...
Miss Codwell, kérem! Itt gyerekek is vannak.
Nem sokáig.
Nem, mert megöljük őket, és eladjuk a húsukat.
Hé!
Nincsen apjuk
Nincsen anyjuk
De lóg az orruk?
Fancsali az arcuk?
Lehet a világ aljas és gonosz is
Csak úgy ragyog a sok gyerekpofi
Ó, majd’ megzabáljuk őket
Fenséges!
- Kisült hamar - Kisült hamar
- Nem félkész terv - Nem félkész terv
- Így napra nap - Így napra nap
- Tele a spejz - Tele a spejz
Mielőtt a drágák túl lefogynának
Lássunk hozzá a vacsorának
Hú, majd’ megzabálom őket
- Vacsora! - Óvatosan! Kinyomjátok valaki szemét!
Talán sokat hangoskodunk
De nagyon finomak vagyunk
Ne nézzenek beképzeltnek
De nevezhetnek mennyeinek
Nincs az a süti, cukor, mi ilyen édes
Ó, majd’ megzabálnak, tényleg
- Nincsen apjuk - Talán sokat hangoskodunk
- Nincsen anyjuk - De nagyon finomak vagyunk
- De lóg az orruk? - Ne nézzenek beképzeltnek
- Fancsali az arcuk? Fancsali - De nevezhetnek mennyeinek
Lehet a világ aljas és gonosz is
Csak úgy ragyog a sok gyerekpofi
Ó, majd’ megzabáljuk őket
- Ha szűk idő jár - Ha szűk idő jár
- Be kell érni - Be kell érni
- A zsírból kifogytál? - A zsírból kifogytál?
- Itt a kis Rézi - A bátyját se kell kétszer kérni
Igen, ha hiányzik egy alap dolog
Helyettesítsd, ahogy tudod
Hú, majd’ megzabáljuk
Bár van kurázsijuk
Hú, majd’ megzabáljuk őket
Megzabáljuk őket
Faljatok hát
Nézd csak meg őket!
Mindenki olyan boldog!
Oké, nem akarom elkiabálni,
de ez tényleg kezd hepiendnek tűnni.
Jól csináltuk.
Holt, holt, holt, holt Holt, holt, holt, holt, holt
Akkor... Hívd apádat
Beszélj, hívd apádat
Ha szomorú vagy, elringat dalával
Nem ideális, de gyógyulnál máris
Beszélj apáddal Beszélj, beszélj apáddal, most
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Most
Hallottam egy sztorit Hőse Dilis Lenny
Nem volt sok suskája... Mondjuk úgy, hogy semmi
A gazdag apja szólt „Fiam, kihúzlak a pácból”
De Lenny válaszolt „Nem kérek pénzt apámtól”
Nem telt el sok idő Az árok szélén láttuk fetrengeni
Ha közel mennél A szájából ilyesmit hallani
Mami, mami, mami, mami
Mami, mami, mami, mami, „papi”
Úgyhogy
Hívd apádat! Beszélj apáddal
Ha szomorú vagy, elringat dalával
Elhagyott, persze, de megjött az esze
Úgyhogy hívd apádat
Beszélj vele, hívd apádat
Esélyes, hogy te élsz majd tovább
Itt az idő, hogy megbocsáss már
Persze lehet, hogy tényleg gyilkos
De téged mindig szeretni fog
Esélyes, hogy te élsz majd tovább
Itt az idő, hogy megbocsáss már
Persze lehet, hogy tényleg gyilkos
De téged mindig szeretni fog
- Dubi, dubi, dubi, dubi - Hívd apádat
A feliratot fordította: Binder Natália