שמיקגו -
מבוקש: ג'וש סקינר חשוד ברצח -
"להיות מבוקש זה נעים
אך יש לזה מחיר לפעמים
ג'וש באוטובוס ברח? האם עשה טעות? אפשר לדון על כך
ומליסה מצאה רמז
סקובה-די-דו"
בובי, נחשי מה?
מצאתי את יומן הפגישות של אלסי. הרקדנית שנרצחה.
מצאתי אותו בחדר ההלבשה שלה אחרי שאמרת לי ללכת לרחרח.
בכל אופן, היא רשמה כתובת ביומן הפגישות שלה.
שאלך לכתובת הזאת? כדאי שאלך לכתובת, נכון?
אולי קודם תעיפי מבט בזה.
רגע. למה הוא מבוקש?
המאהב שלך, הלקוח שלי, "ג'וש" בקצרה,
החליט להוסיף כמה משוכות למסלול המכשולים שלי וברח מהכלא.
מה? למה שיעשה דבר כזה? איפה הוא? את יכולה למצוא אותו?
מעט מאוד דברים אני לא יכולה לעשות.
חוץ מלשעמם אנשים או להיראות רע בחליפה מכל סוג.
אל תדאגי. אני אמצא אותו לפני המשפט מחר.
אוי, לא. את בסערת רגשות או שיש לך משהו מידבק?
עדיפה לי האפשרות השנייה.
סליחה.
די, תרגיעי.
כלומר... די, תירגעי.
אני לא מצטיינת בניחום.
גדלתי אצל כותבי צ'קים ליום הולדת בעלי לב קר.
כל דבר היה כזה מאבק בשנים האחרונות.
ועכשיו אנחנו כאן, ועכשיו זה.
נדמה לי שאני אמורה להגיד משהו מנחם עכשיו.
אבל האמת היא שבעלך גרם נזק לעצמו בבריחה הטיפשית הזאת.
כידוע, אני נס אנושי,
אבל כעת יהיה לי הרבה יותר קשה להביא לזיכויו.
הלוואי שהיה משהו שיכולתי לעשות.
יש. בדקי את הרמז. מצאי את הרוצח האמיתי. אולי זה הסיכוי היחיד שלו.
אעשה כמיטב יכולתי. אני רק מקווה שג'וש בסדר.
בוקר טוב, ג'ושי.
מיץ טרי? חרוזים?
פרחים לשיער?
השיער שלי?
אוי, אלוהים. היו לי חלומות חוזרים על זה.
איזו שנה זו אמורה להיות?
איפה אני?
רגע, זה מגרש גרוטאות?
מגרש גרוטאות של אחד הוא האוטופיה של אחר.
טופר?
ברוך הבא, ג'וש, לקומונה שלנו, למקום המפגש שלנו, לדיור הקהילתי שלנו.
כן, סבתא שלי מתה במקום כזה.
אז מה הולך כאן? אנחנו מוגנים כאן? השוטרים בעקבותינו?
אחי, השוטרים תמיד בעקבותינו.
העיסוק הזה מושך ומתגמל בריונים.
אתה נראה מודאג.
אתה לא מודאג? ברחנו מהכלא.
מליסה בטח יוצא מדעתה.
אני איראה אשם לגמרי בגלל זה.
מה פתאום עליתי לאוטובוס?
אני מקבל את התחושה שמשהו מכביד עליך, ג'וש. משהו גדול. זה נכון?
האמת היא שכן.
החיים די קשים בזמן האחרון. בעבודה, בבית.
ג'וש, אתה מוטרד, מודאג, מתוח.
אתה צריך להתנער, להתכוונן, להתנתק.
זה הזמן לטקס חניכה שבטי.
לא, תודה.
אני לא כזה שמצטרף לדברים. -אל תדאג.
זו רק חגיגה של היותנו חיים ושל היותנו יחד.
תוכל לפרט יותר?
"פלובי ואבה נודי ריזו, צ'צ'ה, דודי
פלובי נובי ויקי זוקו וקניקי
הצטרף לקנטטה הקוסמית
פתח את נשמתך לעולם חדש
זה הזמן להתענג על גילויים לחלוק כבוד למכאובים
היקום מאמין בך"
וגם אנחנו. -יופי, אבל...
"יש בעולם עוני, מלחמות ואי צדק
גזענות, שנאה, חמדנות ופחד
רבים מדי מתים ברחובות נלחמים על פירורי מזון
התשובה ברורה כשמש"
אז הטה אוזן!
"כולם צריכים להתפשט"
סליחה. מה זה? -"לחזור לאיך שהיינו בלידתנו"
זה בגדר חובה?
"אין ברירה מהפכה של אהבה
בואו נחזור לאיך שהיינו
נחזור ליום
לאיך שהיינו כשנולדנו
צריכים, צריכים, צריכים, צריכים צריכים להתפשט
אנחנו מתפשטים
כולנו עד אחד
אבל מה אם טוב לנו בבגדים?
אז חורגים מהכלל, כמובן
לא! הגיע הזמן שכל בחור ובחורה
יהפכו את העירום לשגרה -את העירום לשגרה
נציג את הכול לראווה -נציג הכול לראווה"
אפילו את הזין! -מה?
"כולם צריכים להתפשט -אנחנו מתפשטים
לחזור לאיך שהיינו בלידתנו
לחזור ליום לידתנו"
או לא. -"אין ברירה
מהפכה של אהבה
בואו נחזור לאיך שהיינו
נחזור ליום
נחזור לאיך שהיינו בלידתנו"
היי. אולי נתפשר ונגיד שבגדים הם אפשרות בחירה?
"צריכים, צריכים, צריכים צריכים להתפשט
צריכים, צריכים, צריכים צריכים להתפשט
צריכים, צריכים, צריכים, צריכים להתפשט -פרחים לא לובשים מכנסיים
צריכים להתפשט -אז למה לנו? למה לנו?
כן, כן, כן -צריכים להתפשט
צריכים להתפשט"
לא. לא, לא, לא...
אני רואה הרבה נגעי עור שמדאיגים אותי.
ברוכים הבאים לרחוב קוויק. הצד המפוקפק של שמיקגו.
ביתם של נוכלים, בטלנים,
והכלבתא החטטנית התורנית שחייבת לדחוף את האף.
בית היתומים הלא רצויים של גב' קודוול -
לכו מכאן, שרצים פטפטנים. אתם לא יכולים להעסיק את עצמכם?
אבל אנחנו רוצים ללמוד לאיית ולחשב.
כן? ואני רוצה ציצים גדולים
ולמלא את האמבט בבועות סבון צרפתי ולא בג'ין מזויף,
ההגה לא בידיים שלנו, לא ככה?
היי! -וואו.
שונה מאוד, ומשום מה עדיין מרשעת.
שלום לך. אני מחפשת את...
"בוקר טוב, גברת
נראית טוב נראית בודדה
נראה שתשמחי לקבל איזה ילד או שניים, או שלושה
בתשלום צנוע מאוד
אם במקרה את מחפשת פרחח או פרחחת
יש לי סחורה בשבילך כאן אבל שיהיה מובן
זו האמת לאמיתה הם לא מציאה
הם לא יודעים להעריך הם אולי הכי שובבים בעיר"
את מוכרת את היתומים?
"ואני
אני סתם אישה עם צרכים משלי
ורוצה לעשות בעצמי מעשים פסולים
עם אחד מסוים
אך אף שאני אישה שמעולם לא נהנתה
מהדבר הזה שכאם מספק לך תעסוקה
איכשהו בכל זאת הפכתי לכזאת
ואני מוקפת פעוטות דרדקים קטנים
בנות עם בובות בנים קטנים עם ביצים קטנות
כמה הם חמודים
זאטוטים מופלאים הביטי וראי
האמת, יש לי המון
כמובן, ייתכן שלזאתי יש כינים
זאת משחקת בהימורים וזה אוכל עכברים
תפסתי אותו פעמיים שלוש פעמים
הם לא הכי נחמדים בעולם
לא מצדיקים את מחירם
אז אם תשמעי בעצתי
לא תתקרבי לשובבים הנוראים בעיר"
סליחה. לא באתי לקחת יתום.
את בטוחה? כי בגילך, זה או חתולים או צמחים,
ואלה וגם אלה לא יטפלו בך על ערש דווי.
לא. אני מחפשת את הכתובת הזאת: רח' קוויק 17.
כמובן.
גר שם מישהו מיוחד מאוד.
מישהו נחמד מאוד.
דולי בלייט, הקצב.
מצדי שירכך את נתח הקצבים שלי מתי שבא לו. החנות שלו שם.
בשר טרי כמעט תמיד -
רק אל תנסי לעשות משהו.
כי אם תנסי, אסחט את צווארך עד שתחדלי לנשום.
אני צוחקת.
כן, טוב, תודה.
אני שונאת את גורלי.
ג'וש, עם השלמת הפרצוף המחייך על הלחי שלך,
כעת הנך רשמית חלק מהשבט.
מגניב. -קרה משהו?
אני יכול לנסות לצייר אותו מחדש.
העיניים אף פעם לא יוצאות לי טוב. -לא, אני...
כל הסצנה של ציורי הפנים, העירום,
והקרבה לבני אדם אחרים, היא לא הקטע שלי.
השבט שלנו הוא יותר מזה, ג'וש. אנחנו גם נלחמים נגד אי-צדק חברתי.
כמו המאבק באוקטביוס קראט ובחברת החשמל המורשעת שלו.
בוז!
אוקטביוס קראט? -כן, הוא צרה צרורה.
מזהם את הסביבה. -אבוי!
כופה על העובדים שלו תנאי עבודה מחרידים.
קר! -בסדר.
משלם פרוטות ובעצמו חי כמו מלך.
תפסנו אותו!
אבל אף פעם לא קל להילחם בבעלי הכוח.
אנחנו מתפשטים ומספרים משלים כבר חודשים,
אבל משום מה, כלום לא השתנה.
ודאי יש דרכים אפקטיביות יותר למחות.
נשמע כאילו מישהו צריך שיעור על כוחם של משלים.
אני מבטיח לך שלא. -ועל ערכה של קהילה.
הטלה. -יש!
הטלה! הטלה! הטלה ללא העדר!
מה קורה פה עכשיו? -הטלה! הטלה!
הטלה בלי העדר!
הטלה! הטלה בלי העדר! -תודה. המון תודה.
היה היה פעם טלה קטן...
שרועה אכזר כלא אותו בכלוב הרחק משאר הכבשים.
בדד. אני לא רוצה להיות לבד.
לא. אני כבר שונא את זה.
ויום אחד,
רועה טוב לב חלף על פני הטלה הבודד ונכמרו רחמיו עליו.
הרועה טוב הלב הזמין את הטלה הבודד לעדר שלו.
טלי, אני חושב שזו תחילתה של ידידות נפלאה.
בסדר. -אך עד מהרה,
גילה הרועה האכזר שהטלה שלו חסר.
היפופוטם אחד, שני היפופוטמים...
היי! רגע אחד.
בינתיים, הטלה הבודד פרח בעדר החדש שלו.
הצלחתי, אימא! פסגת העולם!
וכשבא הרועה האכזר לקחת את בן חסותו הנעדר,
אמר לו הרועה טוב הלב...
אתה גמרת!
והנה, כשהחליט הטלה הקטן להישאר בעדר החדש שלו,
נלמד שיעור על הכוח ועל השמחה שטמונים בקהילה.
אתה אדם טוב, בהחלט.
זה מקל רועים בכיס שלך או שאתם סתם שמח לרעות אותי?
זה המשל הכי מגוחך ששמעתי בחיי.
עכשיו אני הולך לירות לעצמי בראש.
נו, מה דעתך?
באמת עשית את זה.
כל כך הרבה אנרגיה.
החיקויים... -כן?
באמת... די דומים.
אבל אם לומר בכנות, אני מוטרד יותר ממליסה.
היא ודאי דואגת לי, אם אני בסדר.
אתם נהדרים, אבל אני חייב ללכת למצוא אותה.
ג'וש.
אתה אדם מבוקש. אתה לא יכול ללכת לשום מקום.
בוא נשלח מישהו מהשבט לחפש אותה ולמסור לה את הבשורה.
אלכס. -איזה כיף!
הכול יהיה בסדר, אחי.
ואני מכיר דרך מושלמת לרומם את מצב הרוח שלך.
מי רוצה להתפשט שוב?
שלום.
אתה לא מכיר אותי.
אם כי, אני קצת מכירה אותך... או גרסה אחרת שלך.
"בוקר טוב, גברת את רעבה?
רוצה נקניק?" -לא.
"אפשר להציע לך נקניקייה? או שתיים? או שלוש?
במחיר צנוע מאוד
אני מודה שזה בעיקר שאריות מהטוחן
אין הרבה מה לצלות או לאפות או לטגן
מעניין למה זה מה שאני מקבל
הבשר שמוקצב לי קשה ויבש
כן, זה כנראה נקניק החזיר הגרוע בעיר"
לא, תודה. אני מליסה.
ולא באתי לקנות בשר, אלא... טוב...
חברה של חברה שלי. או... לא.
חברה מתה של חברה חיה... -כן, כן. תגיעי לעניין.
לחברה שלי הייתה שותפה לדירה בשם אלסי. ואלסי מתה.
והכתובת שלך הופיעה ביומן שלה.
אז באתי לברר אם הכרת אותה, או לא, או...
או אם אתה יודע משהו, אבל...
כך או כך, אני...
אשמח אם תניח את הגרזן בזמן שאתה מדבר איתי.
זה בסדר לבקש את זה?
אלסי מתה, את אומרת?
כן. אני מצטערת.
היא הייתה החברה שלך או הבת שלך?
אלסי היא...
הייתה השותפה לדירה של בתי.
הבת שלך היא ג'ני?
אלסי הייתה טובה אליי.
היא קפצה לבקר מעת לעת וסיפרה לי מה שלום ג'ני שלי.
למה אתה לא יכול לבקר את ג'ני בעצמך?
יש לי סיבות.
זה לא סיפור שמח.
"היה היה פעם קצב שהיו לו אישה ובת
ואיש עשיר שהוביל את כולם כצאן לטבח
הוא ניסה לקחת את אשת הקצב
כשהיא סירבה הוא לקח את חייה
האשים את הקצב בפשעו ובזמן שהוא ריצה את עונשו
בתו הגיעה לפרקה
אולצה להופיע על במה
ושיהיה ברור
בתרחיש הזה
הקצב הוא אני
אבל האיש העשיר ישלם על חטאיו
והפעם דולי ינצח בקרב
כי יש חוב שטרם שולם
לכן דרכי תהא דרך הסכין והדם
והמוות, המוות המתוק שיביא מזור
לכאב, לתשוקה לאשמה, ליגון
אני איענה לקריאה
להרוג את כולם
להרוג את כולם"
ראשית, אוי, לא.
וגם, אני מצטערת כל כך שכל זה קרה לך, מר בלייט.
עוד מעט הם יצטערו על מה שעשו לאשתי, דייזי.
האיש העשיר וכל אלה שסייעו למעלליו.
אז האיש העשיר, הכוונה לאוקטביוס קראט?
את מכירה אותו?
אוי, אלוהים.
אם קראט הרג את אשתך, הוא בטח הרג גם את אלסי.
הוא היה במועדון באותו לילה. ישבנו בשולחן שלו.
אני צריכה לדווח למשטרה.
למשטרה?
בהצלחה בלעורר בהם עניין. קראט כבר נעץ את ציפורניו המטונפות בכולם.
וגם מסיבה זו הגרזן שלי הוא שיעשה צדק.
אקרא לו גרזן הצדק שלי.
זה שם טוב.
תקשיב, מר בלייט, לא אוכל לעזור לך בתוכניות הנקמה שלך, ואני...
אני לגמרי לא בעד "להרוג את כולם".
אני חושבת שאולי יש צעדים אחרים שתוכל לנקוט
לפני שאתה יוצא למסע הרג.
למשל, אולי תדבר עם ג'ני. תספר לה את האמת.
והיא תראה אותי במצבי הנוכחי?
שבור, מובס, צל של האדם שהייתי פעם.
לא.
לא אוכל לשאת את הדחייה הבלתי נמנעת.
ג'ני לא יודעת שהשתחררתי מהכלא וחזרתי לעיר. אסור שהיא תדע לעולם.
הבנתי.
אני אשגיח עליה למענך בכל מקרה.
תעשי את זה למעני?
למה?
בוא נאמר שאתה מזכיר לי חבר ותיק.
אבל בינתיים, רק אל תהרוג אף אחד. טוב?
לפחות עד שאחזור. ואני אחזור בקרוב.
חופשי, אתה וחזה הבקר שלך...
לכל הרוחות!
אתה חייב לשמן את הצירים של הדלת.
שלום לך. את מליסה?
כן.
יש לי הודעה בשבילך מג'וש...
ג'וש? איפה הוא?
הוא רוצה שתדעי שהוא בסדר... -איפה הוא? אני צריכה לדבר איתו.
בכל הכבוד,
אני חושבת שיהיה הרבה יותר מגניב אם תישארי כאן.
לא נראה לי, ליצנית יומולדת עם אלרגיה לחזיות.
אתה מביאה אותי אליו עכשיו.
בחיי. לא יודע מה יש בלחם הזה,
אבל אני מרגיש בסדר באופן מוזר בנוגע לכל דבר.
זה הקסם של שבט, ג'וש. -ושל מה שמייקל שם בלחם.
ושל מה שמייקל שם בלחם. -מי? אני?
שלום.
כמובן.
היי, מל. הגעת.
יש לך מראה חדש.
השבט קיבל אותי לשורותיו. יש לי שיער עכשיו. זה אמיתי.
אני שמחה מאוד בשמחתך ובשמחת השיער החדש שלך.
ואני שמחה שאתה בריא ושלם.
כי מה לעזאזל עבר לך בראש? ברחת מהכלא?
טוב, כן. זו הייתה טעות קשה.
אבל כולם רצו מאוד שאעשה את זה.
אז נכנעתי ללהט הרגע.
היפים יכולים להיות משכנעים מאוד.
בסדר. אז לידיעתך,
אני התרוצצתי וניסיתי לגלות מי באמת הרג את אלסי.
כן. -בזמן שאתה התמסטלת לך
עם אנשי הפרחים. הפסדתי את האורגיה, אחי?
לא. לא. לא. לא.
כלומר, כן.
אבל לא הייתה באמת אורגיה. רק כולם התפשטו.
אבל זה היה יותר עירום של מלתחות.
אתה יודע... -אני מצטער. פישלתי.
אבל עכשיו אני ער לגמרי.
אני מודע למה שמונח על כף המאזניים.
לא אסטה מהמסלול יותר. סגור?
בסדר, כן. מה שתגיד. -אין עלייך.
מי המרובעת?
היי, כולם.
אני רוצה להכיר לכם את הזקנה שלי, מליסה.
טוב, לא זקנה.
שלום לך.
תודה לכם על שדאגתם לג'וש, הזקן שלי.
טוב. אבל שתדעו, אני ממש לא מרובעת.
רוצה לטעום מלחם הפלא שלנו? -לא. לא, תודה.
אני לא צריכה לחם פלא. -אני אקח קצת.
לא, לא, לא. אתה לא צריך. -לא.
אני לא אקח.
לא משום שאני לא מגניבה, טוב? אני מגניבה מאוד.
יודע מה? דווקא יש לי רעיון.
דיברתם על להציג את הכול לראווה, נכון?
בסדר. אתם יודעים?
כן, אני עושה את זה. כן.
כן! נחשו מה?
וזו הייתה חזיית ברזלים של "ואקול" שעלתה 68 דולר.
אבל אתם יודעים מה? לפעמים את פשוט אומרת, "לעזאזל עם זה."
שובי דובי! אני צודקת? כן.
מי איתי? היא בעניין, נכון?
כן. -את.
איזו הזיה. ואני לא מתכוון לכאלה שמקבלים מג'וינט.
יודעים מה? בכלל לא אכפת לי אם לא תחבבו אותי. כן?
כי אנחנו לא בתיכון. ואני לא צריכה להיות חלק מהמועדון המטופש שלכם.
באתי רק לקחת את בעלי,
כדי שהוא יוכל להסגיר את עצמו למשטרה לפני המשפט שלו מחר.
נכון, ג'וש?
נכון. אני מצטער, חברים.
החובה קוראת לי.
נתגעגע אליך, אחי.
בהצלחה בבית המשפט, ג'וש.
תודה, טופר.
אני מקווה שתמצא את הדלת לאן.
אחי, אני אוהב אותך. -אני אוהב אותך.
אחי, אני אוהב אותך. -זה טוב.
אני חושבת שזה חיבוק מספיק ארוך.
בוא.
אחי.
להתראות לכולם.
שוב המון תודה על החברה. -ביי, ג'וש.
ועל הסמים.
בסדר. -ביי.
לא. היי, לשם. -אנחנו הולכים לשם.
בית המשפט של שמיקגו -
ברור שהוא עשה את זה.
הוא רק נוחת בעיר וכבר ידיו מגואלות בדמה של רקדנית?
בדיוק. רק אדם אשם יברח מהכלא.
ג'ז.
הוא אשם! (כנראה) -
יש לי הרגשה שלא יהיה כאן משפט הוגן.
היי.
איפה בובי? -אני לא יודעת.
צריך לומר לה שהרוצח חייב להיות קראט.
וואו. -וואו.
סליחה על האיחור. אני מקווה שאין...
התנגדויות.
כבוד השופט, מותר לי לגשת לדוכן?
הלוואי שתיגשי.
שים לב, ילד.
"ברשותו של בית המשפט ואני יודעת שהוא ירשה לי
יש משהו שאני חייבת לציין
שמעתי דיווח ובי נשבעתי שאינו נכון
בנוגע לסוד הצלחתי המסחררת
לכן הנני כאן להעמיד דברים על דיוקם
שתי שיטות בלבד נקוטות בידי
לצורך הפלפול המשפטי
רעש וצלצולים והם גומרים
הגם שהטהרנים אולי יעקמו את האף
כל מה שצריך זה רעש וצלצולים
כדי לנצח במשפט
הגם שמשפטנים אחרים אולי יגידו שאת בושה וחרפה
התובעים ינוחו על זרי דפנה
באמונה שעשו כמיטב יכולתם
ואז אני מתחילה להרעיש אני מתחילה לצלצל
ועוד לקוח כבר לא ייתלה
רעש וצלצולים הם כל מה שצריך
וגם ידע נרחב של החוק"
מוצג א' -
מוצג ב' -
מוצג ג' -
זכאי בדין! -
"וגם ידע נרחב של החוק
של ה...
תודה לשופט ולחבר המושבעים
אשתדל לקצר כי אני יודעת שאתם ממהרים
מרשי, הנאשם ד"ר ג'ושוע ד' סקינר
נכח במועדון רק כי יצא עם אשתו לארוחה
הוא נתקל בגופתה של גב' אלסי המנוחה
ואתם רשאים להסיק מסקנות אך זה מיותר
הראיות לכאורה אף שהן רבות
יוכחו בבירור וללא ספק כנסיבתיות
העדות מפי השמועה מצחינה מנקמה
אז לא נותר דבר אלא תביעה זדונית
וזיכוי מוחלט הוא הפתרון הצודק היחיד
רעש וצלצולים הם כל מה שצריך
וגם ידע נרחב מהסוג שרוכשים במכללה
ידע נרחב של החוק"
אני מקווה שההכרעה תהיה חד-משמעית.
האם המושבעים צריכים זמן להתדיין? -כלל וכלל לא, כבוד השופט.
אנו המושבעים פוסקים פה אחד שבובי פלאנגן היא מהממת
וג'וש סקינר זכאי מכל אשם.
תם המשפט!
ארים כוסית לכבוד זה!
הצלחנו! אתה חופשי!
זה סוף שמח. קיבלנו את הסוף השמח שלנו.
כן! את צודקת!
בואי נעוף מכאן לפני שיקרה עוד משהו.
זכאי במפתיע -
"נשבעתם שכולם יאשימו אותו ושתוכלו בקלות להפליל אותו
אך המזימה שלכם עלתה בתוהו"
סליחה, מר קראט. -עשינו כמיטב יכולתנו.
"למה אני ניגף בפני טיפשים
אידיוטים ונשים שלא נשמעים לחוקים שלי
בתחילה הייתה זו אשת הקצב ועכשיו זו אלסי וייל
מדוע מאמציי למצוא לי אישה נועדו להיכשל?
הו, אלי הטוב שבמרומים
למה קשה כל כך לאהוב אותי?
מדוע אני רוצה את הנשים שאינן רוצות בי?
אני רוצה רק את נשים שאינן רוצות בי
אני חייב להשיג את הנשים שאינן רוצות בי
ולכן זה תמיד נגמר בסוף טרגי
ובכן, הביטו וראו אולי מצאנו את הזוכה
היא בהחלט מסקרנת מליסה סקינר זו
אני מאמין ששמה הוא גימבל
אולי בסוף הכול יהיה לטובה
אולי זו תהיה חכמה מאלה שקדמו לה
ואני לא אהיה עוד לבד
אולי נהרוג שתי ציפורים באבן אחת
אולי נהרוג שתי ציפורים באבן ציפורים באבן
ציפורים באבן אחת"
"פלובי ואבה נודי
ריזו, צ'צ'ה, דודי
פלובי נובי ויקי
זוקו וקניקי
הצטרפו לקנטטה הקוסמית
פתחו את נשמתכם לעולם חדש
זה הזמן להתענג על גילויים לחלוק כבוד למכאובים
היקום מאמין בכם"
וגם אנחנו!
"יש בעולם עוני, מלחמות ואי צדק
גזענות, שנאה, חמדנות ופחד
רבים מדי מתים ברחובות נלחמים על פירורי מזון
התשובה ברורה כשמש"
אז הטו אוזן!
"כולם צריכים להתפשט -אנחנו מתפשטים
לחזור לאיך שהיינו בלידתנו -לחזור ליום לידתנו
אין ברירה מהפכה של אהבה
בואו נחזור לאיך שהיינו
נחזור ליום
לאיך שהיינו כשנולדנו
צריכים, צריכים, צריכים להתפשט
צריכים להתפשט"
תרגום: גלית אקסלרד