ŠMIKAGA
Džošas pūva kalėjime
Už tai, kad nužudė Elzę Veil
Ak, Džošai, kodėl ją nužudei?
Aš... Nenužudžiau. Argi tu - ne visažinis?
Kas, aš? Kas žino?
Tu.
Nesvarbu, Melisa suras man advokatą. Viskas bus gerai.
Ne, tau teks apgailestauti
Nes tavęs, deja, laukia kėdė
Ir Šmiga-di-mirties bausmė
Liaukis.
Kiek čia jūsų sėda į kėdę?
Gerai, galbūt kartais pasitaiko.
Bet net tokiomis tamsiausiomis nevilties akimirkomis,
staiga labai netikėtai pasirodo draugas.
Draugas? Ką nori pasakyti?
Nesustok.
- Čionai, niekšeli. - Už ką?
Chuliganišką elgesį, neteisėtą sambūrį,
neaiškius pasisakymus.
Tenorėjau visus pradžiuginti.
Rodos, ir jums praverstų.
Tavo tauškalai niekam neįdomūs.
Esat tik vaikai su savo idealais, protestais,
gyvenate svajonėmis.
Taika ir meilė, taika ir meilė.
Ką pasakysi apie „užčiaupk“ ir „srėbtuvę“?
Aš jus myliu, seržante Riverai.
Pyktis yra užgniaužtas liūdesys.
Pasimatysime pragare.
- Sveikas, žmogau. - Turbūt juokaujat.
Aš - Toferis. Taika.
Sveikas, aš - Džošas.
- Kaip čia atsidūrei, Džošai? - Žmogžudystė. Bet ne. Aš nekaltas.
Nesijaudink. Tikiu tavimi.
Ačiū. Labai tą vertinu.
Ei! Aš irgi! Aš irgi nekaltas.
- Tikiu tavimi. - Neplėšiau aš to banko.
Tikiu.
- Taip, o aš nė nepriliečiau tos merginos. - Ir tavimi tikiu, Konradai.
- Tu, žinoma... Aha. - Jumis visais tikiu.
Manau, visi turėtumėte būti laisvėje.
Puiku.
Suprantu, viskas atrodo prastai, Džošai. Bet nepulk į neviltį.
Viskas galbūt geriau nei manai.
Pažvelk į mane.
Man - trisdešimt, bet dar nesuradau savo gyvenimo tikslo.
Kalbėsime apie tave?
Manęs niekad neapleido jausmas, kad esu ypatingas.
Kad manęs laukia didingi dalykai.
Tik dar nežinau, kas.
Gyvenimas - dėlionė Turi surasti trūkstamą dalelę
Tie, kam pavyks Pajaus tikrą laimę savo širdelėj
Poetai mėnesieną apdainuoja Kačiukai žaidžia su siūlu
Kodėl atrodo, Kad tik aš vienas laimės nerandu?
- Voverės riešutus suranda miške - Aišku.
Paukščiai skraido padangėje
O aš kas esu?
Koks aš žmogus?
Kada surasiu išvis
Savąsias duris?
Duris į kur?
Jūrų žvaigždė vandenyną turi Mūsų kojinės - spintą
O aš aiškiai jaučiu Kad gyvenime man daugiau skirta
Kamščiai turi butelius Vorai suėda savo vaikučius
O mano gyvenimas - daina Tik dar nesudainuota
- Kupranugariai mylisi dykumoje - Taip nedaryk.
Stalas tinka su kėde
O kas aš esu? Koks aš žmogus?
Kada pamatysiu išvis
Savąsias duris?
Savąsias duris
Bičiuli, viskas bus gerai.
Tu dar jaunas.
Turi daug plaukų, tikrai labai daug.
Tik turėk kantrybės.
Be to, esi turtingas baltaodis. Viskas tau bus gerai.
Ačiū, bičiuli. Žinai, ką?
Nuo šiol mano asmeninė misija bus įsodinti tave į laimės autobusą.
Laimės autobusą?
Laim... Čia kažkokia užuomina?
Pasakotojau?
Jis nuostabus.
Tau labiausiai reikia įsodinti... meilę.
Ne, man labiausiai reikia advokato.
ADVOKATAS PATIRTIS IR KONFFIDENCIALUMAS
Atsiprašau. Ieškau pono Flanagano.
Prašyčiau. Ponas Flanaganas - mano tėvas.
Jis neteko savo mediko licencijos.
Vadinkite mane Bobe.
Taip, aišku. Žinoma. Atleiskit.
Be to, puiku, moteris advokatė.
- Moteris advokatė nieko nestebina. - Ne, žinoma, taip.
Sutinku. Aš - gydytoja.
Mes tikrai nesiveržiame į teisėjas. Mes juk ne kvailos!
Gal tik prieš pat tas dienas.
Štai ir turim.
Taip, tikėjausi, kad galėsite padėti mano vyrui Džošui.
Kuris sėdi kalėjime, nes nužudė tą šokėją, Elzę Veil.
Be mano žinios Šmikagoje niekas nenutinka.
Ir tuomet niekas nenutinka, kol negaunu savo atlygio,
o esu pati brangiausia teisininkė visame mieste.
Manot, sukrapštysit dešimtinę?
Nežinau, kas tai yra, bet stabtelėjau prie bankomato.
Taigi, paimkite 20.
Ką gi, ponia Turtuolė.
Už tiek net sulauksite akių kontakto.
Puiku. Taigi...
Turbūt norite sužinoti daugiau apie mane.
Nėra ką pasakoti. Klasikinė istorija.
Bakalaurą gavau Bostone, teisės daktaro laipsnį - Niujorke, kojas - iš Dievo.
Besimokydama teisės, nuolat girdėdavau: „Ne“! Ne, ne, ne, ne!
Bet vėliau supratau.
Matot, visi man nuolat kartojo: „Ne“.
Tačiau paaiškėjo, kad „ne“ ne visuomet reiškia „ne“.
Kaip nemalonu.
Bet ar esate laimėjusi tokių bylų kaip Džošo?
Bobė nesigręžioja į praeitį.
Bobė gyvena dabartyje. Trečias asmuo.
„ŠMIKAGOS TRIBŪNA“ - TEISMAI SPINDINTI BOBĖ
Taigi, štai ką padarysime.
Pirmiausia, palenksime į savo pusę spaudą.
O tada paspausime teismą.
Patikėkit. Kai tik mano magija suveiks, jokie prisiekusieji nenuteis jūsų vyro,
net jei jis dar ką nors nužudys.
Aiškumo dėlei pasakysiu, Džošas to nepadarė.
Aha. Jei jau taip tuo neabejojate,
tai gal padėkite jam surasti tikrąjį žudiką?
Aš? Kaip?
Siūlyčiau laikytis standartinio plano.
Įsidarbinkite klube, kuriame buvo nužudyta Elzė.
Pašniukštinėkit. Gal ką sužinosit.
Čia toks standartinis planas?
Atranka į laisvą vietą vyks šiandien vidurdienį.
Kokie vaidmenys jums prie širdies?
Aš... Prisipažinsiu.
Nelabai moku šokti.
Teatro stovykloje tik dainuodavau ir vaidindavau.
Štai, imkite.
Išeinu susitikti su savo nauju klientu ir apmulkinti spaudą.
Sužibėkite toje atrankoje, Šokėjėle.
Nuo to galbūt priklausys jūsų vyro likimas.
Jūs visos turite didelių svajonių, trokštate šlovės.
Jaučiu, kad nuo jūsų sklinda karštis, kaip nuo keptos šoninės.
Tačiau šlovė pareikalaus iš jūsų daug prakaito, orumo, netgi pinigų.
Ne, čekių aš nepriimu, tad manęs neprašykit.
Ieškome šokėjos, kuri prilygtų Elzei, kai ji dar buvo gyva.
Tad nesivaržykit.
Pakartokime visą šokį, nuo sienos.
Fünf, sechs, sieben, acht!
Dar kartą! Fünf, sechs, sieben, acht!
Turiu pavalgyti Turiu pavalgyti
Vakar vakarienei teturėjau žvakę Vakar vakarienei teturėjau žvakę
Šeimininkas šaukia O mano kojinės - suplyšusios
Nedaug ką galiu padaryti Nedaug ką galiu
Kaip išmaitinsiu vaikus? Kodėl turiu tiek daug vaikų?
Turbūt teks parduoti savo vaikus
Atleiskite, kad vėluoju.
Sveiki, visi.
Eins, zwei, drei, vier, fünf, sechs!
Vaje. Jūs visi tokie liekni, elegantiški ir stotingi.
Tarp jūsų jaučiuosi kaip meška.
Kas ši mergina? Ji kaip meška
- Ei! - Jos vieta - pačiame gale
- Toliausiame kampe - Žinokit, aš girdžiu.
Ši mergina erdvės nejaučia, ne Labai keista išraiška jos veide
Ji tiesiog kankinasi Kojos jai pinasi
Ką gi, mokate šokti.
Kai kurie iš jūsų. Bet to neužtenka.
Noriu žinoti, kodėl čia atėjote.
Viskas turbūt prasidėjo tuomet, kai subyrėjo mano tėvų santuoka.
Porų patarėjo biuras buvo įsikūręs šalia šokių studijos.
Aš ten įsmukdavau ir strikinėdavau, kad negirdėčiau,
kaip mama su tėčiu ginčijasi, kurio iš jų gyvenimas blogesnis.
Nė nepastebėjau, kaip ėmiau treniruoti pėdas.
Įsimylėdavau vyrukus, kurie nenorėjo manęs tokios.
Tėvas buvo kariškis.
Žinot, toks kietas.
Jis vertė mano brolius bei seseris
ir mane rengti pasirodymus svečiams.
Dieve, kaip to nemėgau.
Taigi, vieną vakarą meldžiau jo gurkšnelio šampano.
Jis pasakė: „Ne“, bet manęs tai nesustabdė. O, ne.
Jis turėjo merginą, labai gražią.
Ji turėjo kažkokį karališką titulą. Aš nejuokauju.
Vėliau tą vakarą ji atidavė man visą prakeiktą butelį.
Tuomet pradėjau mokytis šokti.
Kodėl aš čia?
Užaugau Bafale, ten ir subrendau.
Viskas.
Brendimas. Bafalas.
Vaje. Jūs tiek daug patyrėte.
Jaučiuosi blogai, nes galvojau,
kad jūsų gyvenimai geresni, nes esate tokie liekni ir gražūs.
Bet galbūt...
Aš daktarė esu Ir iš visų daktarų
Medicinoje laipsnį turiu
Bet kaskart naują kūdikį priėmusi
Svajoju, kad jis būtų mano
Net jei viską padarau tobulai Įstringa kūdikio pečiai
Tenka skubiai operuoti
Ir kūdikį išvaduoti
Darbas sunkus Reikalauja daug jėgų
Tad nors ir nesu labai liekna
Spindėti noriu scenoje
Ir kad mano vyro nenuteistų Žmogžudystės byloje
Užteks plepalų! Dabar šok iš visos širdies!
Šįvakar turiu pavalgyti
Ne dirbti gatvėje
Šįvakar turiu pavalgyti
Palaukit.
NIUJORKO VALSTIJA VAIRUOTOJO PAŽYMĖJIMAS
Aš nusprendžiau.
Jūsų istorijos nepaprastai įdomios, bet turiu išrinkti geriausią šokėją.
Sekundėlę.
Intensyviai čia, ką?
Jūs juokaujate. Tikrai? Taip manote?
- Jūs matėte jos pasirodymą? - Girdėjot, ką pasakė dėdė Oktavijus.
Ponas Kratas. Pirmyn.
Tu. Tu gavai tą darbą.
Nieko sau.
Aš... Gerai. Tik noriu pasakyti, kad man buvo garbė
- šokti su jumis visais... Taip. - Patylėk.
Taip jau nutinka.
Yra tik viena vieta.
Jei atvirai, tokie plaukai - tikras galvos skausmas.
Kliūva už medžių.
Prisiveisia utėlių.
Išsitaršo vėjyje.
Štai ir Bobė
Kas?
Ateina Bobė
Sveiki, berniukai.
Ateina Bobė Bobė, mieloji
Džiugu labai
Visi esat?
- Visi laimingi? - O, taip!
Padėk mums, Bobe
Padėk mums, Bobe, prašau
Padėk mums, Bobe
Nuo nepelnytų kaltinimų išvaduok
Ne dabar, mielieji.
Turiu tiek reikalų, kad šiuo metu niekaip nesurasiu laiko jūsų apeliacijoms.
Bobė
Džiugu labai!
Bobė Flanagan, advokatė.
Mane pasamdė jūsų meilužė. Aukšta brunetė. Mėgstanti pasiskųsti.
Mano žmona.
Taigi, manot, kad ištrauksit mane iš čia?
Nežinau. Tačiau man moka už tai, kad pamėginčiau.
Pirmiausia, nepasakok man, kodėl tą padarei. Man nereikia to žinoti.
- Aš to nepadariau. - Šito žinoti man irgi nereikia.
Tiesiog daryk, ką pasakysiu.
Bylą galima laimėti su plepalais, suktybėmis ir ugnele.
Suktybėmis?
10 % teisės sudaro precedentas ir 90 % - žavesys.
Tau pasisekė, nes moku kurti žavesį.
Tavo spaudos konferencija prasidės po valandos. Pasimatysime ten.
Po valandos? Palaukit...
Spaudos konferencija? Bet...
Padėk mums, Bobe
Padėk mums, Bobe, prašau
Padėk mums, Bobe
Nuo nepelnytų kaltinimų išvaduok
Stengiuosi, berniukai. Stengiuosi.
Bobe!
Bet...
Labai nustebau, kad pasirinkote mane,
bet turbūt turiu kažkokį talentą, tiesa?
- Žinoma. - Kas už šių durų?
NUSIKALTIMO VIETA EITI DRAUDŽIAMA
Ten negalima. Negyvėlės kambarys.
Repeticija prasidės po valandos. Nieko nenusiskusk.
- Čia pudra tavo keliams. - Keliams?
Juos reikia pagrimuoti?
Melisa. Ačiū Dievui. Labai jaudinausi.
Girdėjau apie Džošą,
noriu, kad žinotum, jog netikiu nė vienu žodžiu!
Mano bičiulis Džošas negalėtų nužudyti Elzės! Jis pernelyg šventas!
O žmones aš puikiai perprantu.
Ačiū.
Ir dabar tu dirbsi klube!
Nekantrauju priglausti tave po savo sparneliu
ir išmokyti absoliučiai visko, ką moku!
O, ne. Džene, neprivalai to daryti.
Ne, būtinai turiu. Tik tikiuosi, jog žvaigždžių liga nesusuks tau galvos.
O, ne, liaukis. Primink, kas tu tokia?
Melisa, kokia tu šmaikštuolė!
- Na... - Kaip smagu,
kad būsi čia! Tiesą sakant, galėtume kartu gyventi.
Tikrai? Palauk, nori pasakyti...
Vargšelei Elzei vis tiek jau nebereikia lovos.
Ji juk negyva. Su manimi lengva gyventi.
Visą dieną turiu reikalų, o naktį turiu jų dar daugiau.
Taip, man praverstų ten būti.
Noriu pasakyti, kad visko mane išmokytum ir panašiai.
Ir galėtum daugiau papasakoti apie Elzę
bei kas galėjo norėti ją nužudyti.
Neabejoju, kad turime žymiai įdomesnių temų pokalbiui
nei kažkokia siaubinga neišaiškinta žmogžudystė.
Taigi, nuspręsta. Tu atsikraustysi, ir mums bus labai smagu.
Daugiau nieko blogo tikrai nenutiks.
Kas nors turit dvi cigaretes?
Mums su kambarioke Melisa labai reikia parūkyt.
O, ne. Viskas gerai. Aš nerūkau, tad...
Aišku. Nieko sau. Tikrai atrodo nuostabiai.
Nemanau, kad galiu tą padaryti.
Žinoma, gali. Laikykis plano, vaiki.
Ponai ir džentelmenai spaudos atstovai,
visi mane pažįstate, esu advokatė Bobė Flanagan.
Žinoma.
Liaukitės.
Atėjau su savo klientu Džošu Skineriu, kuris kaltinamas žmogžudyste.
Aš neklausiu, ar Džošas Skineris žiauriai nužudė Elzę Veil?
- Neklausit? - Iš tiesų noriu sužinoti,
kas jį prie to privedė?
Mano klientas dabar perskaitys paruoštą pareiškimą.
Aha.
„Elzė Veil nenusipelnė mirties.
Bet dabar ji negyva, o aš atsidūriau kalėjime. Kodėl?
Tai - tragedija, ir dėl mano įsitraukimo kaltas tik vienas dalykas.
Džiazas.“
Taip ir maniau.
Ir vėl kaltas džiazas.
- Šėtono muzika. - Na jau.
„Tai buvo bjaurus nusikaltimas iš aistros,
kurį lėmė ištvirkusi muzika, sumišusi su alkoholiu“?
Džiazas ir gėrimai. Jie visad šalia!
Išgersiu už tai!
„Man labai gėda, kad leidau džiazui užkrėsti mano sielą.
Atsiprašau dėl to, ką padariau,
daugiau niekuomet neklausysiu tos bjaurios, improvizacinės,
sudėtingos harmonijos...“
- „Melodijos...“ - Taip.
- Kodėl sustojai? Skaityk toliau. - Negaliu to padaryti.
Negaliu stovėti ir visiems sakyti, kad nužudžiau žmogų dėl džiazo.
Aš, kaip ir visi, apsimetu, kad man patinka džiazas.
Bet, liaukitės, džiazas tikrai nenužudė Elzės Veil.
Tai jau tikrai.
Mano klientas kliedi.
Neskubėkit. Jo džiazo atvejis yra blogesnis, nei galvojome.
- Tai tu nesigaili dėl to, ką padarei? - Ne, žinoma, ne. Aš nieko nepadariau.
Žudikas nesigaili!
- Kaip laikraštis jau išspausdintas? - Ar padarytumėt tai dar kartą?
Ar ir vėl jos nenužudyčiau? Taip.
- Žudikas sako, kad vėl padarytų tą patį! - Kaip jis...
Ponai, prašyčiau, leiskite man pasitarti su klientu.
- Viskas gerai, Bobe. Turime užtektinai. - Kad jis atsidurtų kėdėje.
Palaukit, palaukit. Sugrįžkit, pagalvokim, gal džiazas.
Nagi. Eime.
- Paskutinį patepimą? - Aš tau paskambinsiu.
Džošai? Džošai!
- Mel! Čionai! - Džošai!
- Sveikas! Turiu puikių žinių. - O Dieve. Ačiū Dievui. Taip.
- Gavau darbą. - Kokį darbą?
Tapau naująja klubo šokėja.
Taip, kažkokiu būdu sublizgėjau per atranką.
Nuostabu.
- Nieko sau. Gerai. Ačiū jums. - Nieko sau.
Kaip miela.
Labai džiaugiuosi, kad puikiai pasirodei per atranką, mieloji.
Bet truputį nerimauju, kad man įvykdys mirties bausmę
- dėl žmogžudystės, kurios nepadariau. - Taip. Teisingai. Elzė.
- Ir tu sėdi kalėjime. Žinau. - Taip.
Atleisk. Manau, aš...
Turbūt per daug įsijaučiau į žvaigždės vaidmenį.
- Bet, klausyk, tą padariau tik todėl... - Viskas gerai.
...kad noriu surinkti įrodymus, kad galėčiau tave iš čia ištraukti.
Tai - standartinis planas.
Ačiū, mieloji.
- Labai tą vertinu. - Aš gavau... Taip.
Nieko sau. Tai buvo tikrai gražu.
- Čia - Toferis. - Nieko sau.
Malonu su tavimi susipažinti, Toferi.
- Atrodai žavingai. - Ačiū.
Kaip norėčiau turėti tai, ką jūs turite.
Aš vis ieškau.
Kalbam ne apie tave, Toferi.
Taip. Atleiskit.
Tai kaip praėjo spaudos konferencija?
Nelabai gerai. Truputį paimprovizavau, tad dabar visi man linki mirties.
- Džošai. - Ar tu...
Manai, aš išties galiu čia mirti?
Žinoma. Todėl visiems ir smagu.
Smagu? Aš...
Žinai, ką? Tiesiog nekreipk į jį dėmesio, ir galbūt jis pasišalins.
Jūs manęs nepažįstat.
Nepataikei.
- Tyčia. - Ei, paklausyk manęs.
Mes tave iš čia ištrauksim, nes aš irgi tuo rūpinuosi.
Aš ne tik gavau Elzės senąjį darbą. Aš apsigyvenau jos bute.
Tad galėsiu toliau ieškoti užuominų,
išsiaiškinti, kas yra tikrasis žudikas ir įrodyti, kad tu - nekaltas.
- Tikrai taip manai? - Aš žinau.
Mes ištrauksim tave iš čia
ir surasime tą laimingą pabaigą, kad ir ką tai reikštų.
- Aš tave myliu. - Ir aš tave myliu.
Vaje.
Tik pažvelkit į judu.
Galbūt vieną dieną ir aš surasiu tai, ko ieškau.
Kalbam ne apie tave, Toferi.
Štai. Mūsų kukli nepadori irštva.
Dieviška, tiesa?
Butas vertas kokių 1,8 mln.
Daiktų turi nedaug.
Žinai, ką? Gali drąsiai imti Elzės sukneles.
Jai jų tikrai nebereikės.
Nemanau, kad jos man tiks. Dydžiai čia mažoki.
Žinoma, tiks. Jos visos puikiai tamposi.
Nieko sau. Kiek daug gėlių.
Turbūt turi daugybę gerbėjų.
O, ne. Jos visos - nuo pono Krato.
Jam priklauso šis klubas ir iš esmės viskas, kas yra Šmikagoje.
Taip, buvau su juo susitikusi.
Jis toks šaunus, tiesa?
Sakyčiau, mudu guodėme vienas kitą po to, kas nutiko Elzei.
Ji buvo jo numylėtinė. Bet dabar, rodos, ja būsiu aš.
Bet ar tai tikrai gera mintis?
Gal truputį per greitai? Jis - tavo bosas, tad...
Turime čiupti laimę už uodegos, kai tik pasitaiko proga, Melisa.
Rytojus gali ir neišaušti.
Be to, ponas Kratas pažadėjo padaryti iš manęs didžiulę žvaigždę,
o aš visuomet norėjau ja būti.
Atidaryta!
Damos.
Ponas Kratas lauks tavęs prie vakarienės stalo po 20 minučių. Apsirenk šitą.
- O Dieve. - Ir dar gėlių?
Jis mane pavers į tikrą botanikę.
Tuojau susiruošiu. Tik persirengsiu.
Žinoma. Taip.
Paimsiu jas.
Tikiuosi, supranti, kaip tau pasisekė, kad šįvakar pasirodysi klube.
Tokia proga pasitaiko ne visiems, kurie to trokšta.
Taip, neabejoju.
Žinoma. Dieve, visiems taip trūks Elzės.
Taip. Mačiau, kaip šokai.
Ne. Aš tik... Liūdna dėl to, kas jai nutiko.
Ar gerai ją pažinojote?
- Kodėl klausi? - Smalsauju.
Jei čia, Šmikagoje, nori būti laiminga, paklausyk mano patarimo.
Nekaišiok savo gražios nosytės ten, kur nereikia.
Juk nenori, kad tau nutiktų tai, kas nutiko tavo vyrui.
Aš pasiruošusi.
Neabejoju, kad dažniau matysimės.
Taip. Gero jums laiko.
Melisa, dėl pono Krato.
Suprantu, galbūt atrodo, kad esu kvaila mergaitė, kuri kvailai elgiasi.
O, n... Džene. Ne. Aš taip ne...
Ir suprantu, jog mudu su ponu Kratu esame keista pora,
bet aš tik darau, ką turiu daryti, kad išgyvenčiau. Kaip mes visos.
Ikiukas!
Gerai. Užuominos.
Paieškokim užuominų.
Gerai. Įdomu, ar čia užuomina.
Gal vertėtų pasimatuoti.
Du du di dū Du du di dū
Du du dū di dū dū!
Kai susipažinome, raškei man žvaigždes
Bet dabar tavo meilė Primena kalėjimo grotas
Atlieku bausmę aš
Nors nusikaltimo nepadariau
Tad kol cigarų savo Neišsitraukei dar
Bėgu aš jau dabar
Bė bė bė bėgu aš jau dabar
Mielasis, man nereikia Grandinių, kuriomis mane supančiojai
Visus tuos metus mane valdei
Dabar manęs tikrai nesulaikysi
Atleisk, mielasis, nepapūsi prieš vėją Neišlaikysi manęs šitam kalėjime
Kas čia?
Jie čia.
Nagi, Toferi! Varom!
- Žinojau, kad pasirodysit. - Ką?
Taigi, Džošai, ar pasiruošęs šokti į laimės autobusą?
Tu tą ir turėjai galvoje? Galvojau, tai metafora.
Ne, tai tikra, bičiuli. Ir vieta ten tavęs jau laukia.
Nežinau. Nežinau, ar turėčiau.
Nors, jei tai laimės autobusas. O nykštukas sakė...
Turim lėkt, žmogau. Farai jau važiuoja!
Bėgu aš jau
Bė bė bė bė bėgu aš jau
Mielasis, abejonių nėra
Neleisiu manęs užvaldyti tau
Nors vienai baisu
Nekantrauju viena būt
Kitokią meilę aš surasiu
Ištrūkusi iš tavo Alkatraso
Nagi, Džošai.
Tikrai nori atiduoti savo likimą į korumpuotos sistemos rankas?
Pamąstyk apie savo gyvenimą, Džošai.
Laimės autobusas šaukia tavo vardą.
- Džošai, Džošai, Džošai. - Džošai, Džošai.
Džošai, Džošai, Džošai!
Du du di dū Du du du dū
- Dū dū - Dū dū
Dū
Bėgu aš jau
Bė bė bė bėgu aš jau
Mielasis, metas šaukti
Tos sienos man jau nusibodo
Vertei galvoti, kad išgelbėjai mane
Bet dabar išeinu už blogą elgesį
Keliausiu, kur tik noriu
Kuo toliau nuo tavo kalėjimo
- Bėgu aš jau - Džošai, Džošai, Džošai, Džošai...
- Bė bė bė bėgu aš jau - Ką gi. Varom!
- Mielasis, bėgu kuo toliau - Eime!
Apsukai aplink savo pirštą, negerai
Nusibodo, tu skundies amžinai
Dryžiai man netinka, pats žinai
Bėgu aš jau!
Kalėjime nieko žavingo nėra Tad bėgu iš čia!
Nieko sau.
Pasirodei nuostabiai, brangioji. Visus sužavėjai.
Aš tą pajaučiau. Buvo nuostabu.
Tikrai manai, kad jiems patiko?
Ar patiko? Jie buvo apstulbę. Aikčiojo. Spindėjo.
Tu. Gimbl. Eikš su manimi.
Gerai.
Turėjau abejonių. Bet su tokiomis ovacijomis nepasiginčysi.
Nuo šiol rengsiesi čia.
Kūno nebėra. Kraujo irgi beveik neliko.
Sveika atvykusi į šou verslą.
Ar policija paėmė kokius įkalčius?
O kam? Žudikas jau sučiuptas.
Jauskis kaip namie.
SALDANIAI PIENIŠKI TRIUFELIAI
GREITOJI GATVĖ 17 11.00 VAL. RYTO KIEKVIENĄ SEKMADIENĮ
Ateisi į vakarėlį, kambarioke?
Tai jau tikrai.
Ar adresas „Greitoji gatvė 17“ tau kažką sako?
Ne, o kas?
Šiaip klausiu.
Tavo vietoje laikyčiausi kuo toliau nuo Greitosios gatvės.
Tai tikrai nėra saugi vieta tokioms jaunoms damoms kaip mes.
Tokioms jaunoms damoms kaip mes.
Eime.
Vilką mini, vilkas čia.
Rodos, Šmikagoje - dar viena pašėlusi naktis.
Bent jau žinau, kad Džošas - saugus.
Kada surasiu išvis
Savąsias duris
Du du di dū Du du di dū
- Dū dū - Dū dū
Dū
Bėgu jau
Bė bė bė bėgu jau
Mielasis, metas šaukti
Tos sienos man jau nusibodo
Vertei galvoti, kad išgelbėjai mane
Bet dabar išeinu už blogą elgesį
Keliausiu, kur tik noriu
Kuo toliau nuo tavo kalėjimo
Aš bėgu jau
Bė bė bė bėgu jau
Bėgu kuo toliau
Apsukai aplink savo pirštą, negerai
Nusibodo, tu skundies amžinai
Dryžiai man netinka, pats žinai
Bėgu aš jau!
Kalėjime nieko žavingo nėra Tad bėgu iš čia!
Išvertė Akvilė Katilienė