שמיקגו -
"ג'וש בבית האסורים קמל
בגין הרצח של אלסי וייל
הו, ג'וש, למה עשית את זה?"
לא עשיתי את זה. אתה לא מספר יודע-כול?
אולי? מי יודע?
אתה.
בכל אופן, מליסה מארגנת לי עורך דין. אהיה בסדר.
"לא, אתה עוד תתחרט
כשתישלח לכיסא החשמלי
שמיגה-די עונש מוות"
בחייך.
כמה כבר משתמשים כאן בכיסא החשמלי?
בסדר, אולי מדי פעם בפעם.
אך גם במעמקים האפלים ביותר של הייאוש,
מופיע לפתע, בלבוש כה מפתיע, חבר בלתי צפוי.
חבר? מה פירוש?
תמשיך ללכת.
תיכנס, פרחח. -על מה?
הפרת הסדר, התכנסות בלתי חוקית
וספסרות במשלים ללא רווח נראה לעין.
בסך הכול הפצתי שמחה, אחי.
נראה שגם לך חסר קצת.
שמור את זה לסלט שלך, פסיכי.
אתם הילדים עם הערכים שלכם והמחאה שלכם
והנחישות שלכם להגשים את החלומות שלכם.
שלום ואהבה, שלום ואהבה.
מה דעתך על "סתום" ו"את הפה"?
אני אוהב אותך, סמל ריברה.
כעס אינו אלא עצב שלא יכול לצאת.
להתראות בגיהינום.
היי, אחי. -אתה בטח צוחק עליי.
אני טופר. שלום עליך.
היי. אני ג'וש.
על מה אתה יושב, ג'וש? -רצח. אבל לא רצחתי. אני חף מפשע.
אל תדאג. אני מאמין לך.
תודה. אני מעריך את זה.
היי! גם אני! גם אני חף מפשע!
אני מאמין לך. -ואני לא שדדתי את הבנק.
אני מאמין לך.
כן, ואני לא נגעתי בבחורה ההיא. -אני מאמין גם לך, קונרד.
ברור שאתה... -אני מאמין לכולכם.
צריך לשחרר את כולכם.
שיגעון.
אני יודע שהמצב נראה קודר, ג'וש. אבל אל תאמר נואש.
מן הסתם מצבך טוב משנדמה לך.
תסתכל עליי.
אני בן 30 ועדיין לא החלטתי מה המטרה שלי בחיים.
אז עכשיו מדברים עליך?
תמיד הרגשתי שאני משהו מיוחד.
שנועדתי לעשות משהו גדול.
אבל אני עדיין לא יודע מה.
"החיים הם כמו פאזל צריך למצוא את החלק החסר
ומי שימצא יגלה שהאושר שלו גובר
משוררים מזמרים על אור כוכבים חתולים משחקים בחוטים
למה נראה כאילו לעולם לא אמצא את מקומי?
סנאים מוצאים אגוזים ביער..." -בסדר.
"אדומי חזה מתעופפים באוויר
מה אני אמור להיות?
מיהו האיש שנקרא אני?
מתי אראה
את הדלת שלי לאן?"
את הדלת שלך לאן?
"לכוכבי ים יש אוקיינוסים והגרביים שלנו שמורים במגירה
כל מה שיש לי זו תחושה שנועדתי לגדולה
פקקים שייכים לבקבוקים עכבישים אוכלים את צאצאיהם
חיי הם שיר שמחכה שישירו אותו
גמלים מתעלסים במדבר" -אל תעשה את זה.
"שולחן הולך הכי טוב עם כיסא
מה אני אמור להיות? מיהו האיש שנקרא אני?
מתי אראה
את הדלת שלי לאן?
את הדלת שלי לאן
את הדלת שלי לאן"
היי, אחי, יהיה בסדר.
אתה צעיר.
יש לך שיער. המון שיער.
אתה צריך להתאזר בסבלנות.
חוץ מזה, אתה בחור לבן עשיר. אתה תסתדר.
תודה, אחי. יודע מה?
אקבל על עצמי את המשימה להעלות אותך לאוטובוס השמחה.
אוטובוס השמחה?
אוט... זה רמז?
מספר?
זה אחלה.
כל מה שצריך כדי לעלות לאוטובוס... זה אהבה.
לא, מה שאני צריך זה עורך דין.
בובי פלאנגן עו"ד ניסיון - ביטחון -
סליחה, אני מחפשת את מר פלאנגן.
בבקשה. מר פלאנגן הוא אבא שלי.
אחרי ששללו ממנו את רישיון הרופא שלו.
קראי לי בובי.
טוב, כן. ברור. אני מצטערת על זה.
אבל גם, כן, בסדר, אישה עורכת דין.
אישה עורכת דין זה לא סיפור גדול. -בטח שלא. כן.
אני מסכימה. אני רופאה.
הרי אנחנו לא מצפות להיות שופטות. אנחנו לא משוגעות.
רק לפני הביקור החודשי.
הנה זה.
כן, קיוויתי שתוכלי לעזור לבעלי, ג'וש.
שעצור בחשד לרצח אלסי וייל, הרקדנית.
כלום לא קורה בשמיקגו בלי שאדע על כך.
וכלום לא יקרה עד שאקבל את שכרי,
ואני עורכת הדין הכי יקרה בעיר.
נראה לך שתצליחי לגרד עשירייה?
אני לא יודעת כמה זה, אבל הלכתי לכספומט לפני שיצאנו.
אז קחי 20.
תראי אותך, גברתי המליינית.
קנית לעצמך קשר עין.
יופי. אז...
את בטח רוצה לדעת יותר עליי.
מה יש לספר? זה הסיפור הקלאסי.
קיבלתי בי-איי מבי-יו, אל-אל-די מאן-יי-יו, ואת ה-ר-ג-ל-י-י-ם מ-א-ל-ו-ה-י-ם.
לימודי המשפטים היו עולם מלא "לא!" לא, לא, לא, לא, לא!
אבל אחרי זמן מה תפסתי את העניין.
את מבינה, העולם חזר ואמר לי "לא."
אבל מתברר ש"לא" לא תמיד אומר "לא."
לא נוח לי עם זה.
אבל הצלחת בעבר בתיקים כמו זה של ג'וש?
בובי לא מתרפקת על העבר.
בובי נשארת בזמן הווה, גוף שלישי.
שמיקגו טריביון התביעה משעממת בובי מהממת -
אז זה מה שנעשה.
ראשית, ניתן משפט לתקשורת.
ואז אתקשר עם בית המשפט.
תאמיני לי, אחרי שאפעיל את קסמיי, שום חבר מושבעים לא ירשיע את בעלך,
גם אם הוא יהרוג שוב.
שיהיה ברור, ג'וש לא עשה את זה.
אם את כל כך בטוחה בזה,
אולי תעזרי לו ותמצאי את הרוצח?
אני? איך?
הייתי ממליצה על המהלך המקובל.
תתחילי לעבוד כרקדנית במועדון שבו אלסי נרצחה.
תרחרחי שם. אולי תגלי משהו.
זה המהלך המקובל?
האודישנים למשרה שהתפנתה היום ב-12:00.
מה מידת נעלי הריקוד שלך? 11.5?
אני כל כך... וידוי.
אני לא כל כך יודעת לרקוד.
בקייטנת תיאטרון הצטיינתי בשניים משלושה.
קחי.
אני הולכת לפגוש את הלקוח החדש שלי ולתחמן את התקשורת.
בהצלחה באודישן, בלרינה.
החיים של בעלך תלויים בזה.
לכולכן יש חלומות גדולים, רעב לתהילה.
אני חשה בחום של זה נפלט מכן כמו ירך חזיר צלוי.
אבל התהילה תעלה לכן בזיעה, בכבוד עצמי, אפילו בכסף.
ולא. אני לא מקבלת צ'קים, אז אל תשאלו אותי.
אנחנו מחפשים רקדנית טובה לא פחות משהייתה אלסי לפני מותה.
אז אל תעצרו את עצמכן.
בואו נעשה את כל הריקוד, עם הגב אל הקיר.
פונף, סקס, זיבן, אכט!
עוד פעם! פונף, סקס, זיבן, אכט!
"אני צריכה לאכול אני צריכה לאכול
ארוחת הערב שלי אתמול הייתה נר ארוחת הערב שלי אתמול הייתה נר
בעל הבית מתקשר נגמרו לי גרבוני הרשת
לא אוכל לעמוד בזה עוד הרבה לא אוכל עוד הרבה
איך אאכיל את ילדיי? למה עשיתי כל כך הרבה ילדים?
אני חושבת שאיאלץ למכור את ילדיי"
סליחה על האיחור.
שלום לכולן.
איין, צוויי, דריי, פיר, פונף, סקס!
וואו, כולכן כל כך רזות ואלגנטיות וזוויתיות.
אני מרגישה כמו גנו על ידכן.
"מי הבחורה הזאת? היא ממש גרועה..."
היי! -"עדיף שהיא תהיה הרחוק מאחור
עדיף שהיא תהיה..." -אני שומעת אתכן.
"אין לה שום תחושה של מרחב והיא עושה משהו מוזר עם האף
היא מקפיצה את הראש ורגליים שלא יודעות לזוז"
בסדר, אז אתן יודעות לרקוד.
חלקכן. אבל זה לא מספיק.
אני רוצה לדעת למה אתן כאן.
הכול התחיל כשהנישואים של הוריי התפרקו.
ליד המשרד של יועץ הזוגיות היה סטודיו לריקוד.
נהגתי להתגנב לשם ולרקוע ברגליים כדי להסוות את הקולות
של אמי ואבי שהתווכחו מי מאוכזב יותר מהחיים שלו.
מפה לשם, עמדתי עמידת פוינט.
והתאהבתי בגברים ש... לא רצו אותי במובן זה.
אבא היה בצבא.
את יודעת, מאלה עם המשרוקית.
הוא נהג לאלץ את אחיי, את אחיותיי
ואותי להופיע בפני האורחים בארוחות ערב חגיגיות.
כמה שנאתי כשהוא עשה את זה.
אז ערב אחד התחננתי בפניו שייתן לי לטעום שמפניה.
הוא אמר, "לא," אבל לא נתתי לזה לעצור אותי. מה פתאום.
הייתה לו חברה, גברת מגונדרת.
היה לה איזה תואר מלכותי. אני לא צוחקת.
מאוחר יותר בערב היא נתנה לי את כל הבקבוק.
ואז התחלתי ללמוד ריקוד.
למה אני כאן?
גדלתי בבאפלו ועברתי את גיל ההתבגרות.
זהו.
גיל ההתבגרות. באפלו.
וואו. אתן עברתן כל כך הרבה בחיים.
לא נעים לי להתחרות
או אפילו להניח שחייכן טובים יותר כי אתן כ"כ רזות ויפות.
אבל אולי...
"אני רופאה ורופאה מרפאה
אני גאה להיקרא 'דוקטור'
אך בכל פעם שאני מיילדת תינוק
אני תוהה מתי תהיה זו אני
גם כשאני מטפלת באופן מושלם בכליאת כתפיים
בניתוח קיסרי דחוף
הימים יכולים להיות קשים
ונדמה לי שלעולם לא אהיה טובה מספיק
אז המידה הגדולה הזאת
מבקשת הזדמנות לזהור
וגם לזכות את בעלי מרצח"
די לדבר! עכשיו ריקדו על חייכן!
"אני צריכה לאכול הערב
לא לעבוד ברחובות הערב
אני צריכה לאכול הערב"
רגע, אנחנו עושות את זה.
מדינת ניו יורק רישיון נהיגה -
קיבלתי החלטה.
הסיפורים שלכן משכנעים מאוד, אבל אני צריכה לבחור ברקדנית הכי טובה.
רק רגע.
זה היה עוצמתי, הא?
אתה צוחק. באמת? אתה בטוח?
ראית אותה? -שמעת את דוד אוקטביוס.
מר קראט. עשי את זה.
את. התפקיד שלך.
וואו.
אני... טוב. אני רק רוצה לומר שזו הייתה זכות גדולה
לרקוד עם כול... -סתמי.
מהדברים האלה שקורים.
רק מקום פנוי אחד.
למען האמת, שיער כזה הוא עול.
הוא נתפס בעצים.
צריך להיזהר מפרעושים.
הרוח עושה בו קשרים.
"הנה באה בובי"
מי?
"הנה באה בובי עכשיו"
שלום, בחורים.
"הנה באה בובי בובי, בייבי"
כולם כאן?
כולם שמחים? -ועוד איך.
"עזרי לנו, בובי
עזרי לנו, בובי, בבקשה
עזרי לנו, בובי
שחררי אותנו על איזה פרט טכני"
לא עכשיו, חבר'ה.
עד כמה שהייתי רוצה לעזור לכם, אני פשוט לא יכולה לשאת את הערעור שלכם.
"בובי"
בובי פלאנגן, עורכת דין.
הפילגש שלך שכרה את שירותיי. ברונטית גבוהה. קצת קוטרית.
זו אשתי.
אז נראה לך שתצליחי לשחרר אותי?
לא יודעת. אבל משלמים לי כדי שאנסה.
ראשית, אל תספר למה עשית את זה. לא צריכה לדעת.
לא עשיתי את זה. -גם את זה אני לא צריכה לדעת.
רק תעשה מה שאומר לך.
ניצחון במשפט הוא עניין של תחמונים, קשקושים וחוצפה.
קשקושים?
החוק הוא עשרה אחוז תקדימים ו-90 אחוז וואו.
למזלך, אני טובה מאוד בוואו.
מסיבת העיתונאים שלך נפתחת בעוד שעה. נתראה אז.
בעוד שעה? חכי...
מסיבת עיתונאים? אבל...
"עזרי לנו, בובי
עזרי לנו, בובי, בבקשה
עזרי לנו, בובי
שחררי אותנו על איזה פרט טכני"
אני עובדת על זה, חבר'ה. אני עובדת על זה.
"בובי!"
אבל...
את יודעת, הופתעתי כשאמרת שזו אני,
אבל כנראה יש בי משהו, נכון?
כמובן. -מה יש מאחורי הדלת?
זירת פשע לא להיכנס -
מחוץ לתחום. ג'יפה של בחורה מתה.
חזרה בעוד שעה. אל תגלחי כלום.
הנה קצת סומק לברכיים. -לברכיים?
נראה לך שהן זקוקות לאיפור מחטב?
מליסה. תודה לאל. דאגתי כל כך.
שמעתי על ג'וש
ודעי לך שאני לא מאמינה לאף מילה.
ידידי ג'וש לא היה יכול להרוג את אלסי. הוא אלוהי מדי.
ואני אף פעם לא טועה לגבי אנשים.
תודה.
ועכשיו את תעבדי במועדון.
אני משתוקקת לקחת אותך תחת כנפיי
וללמד אותך כל מה שאני יודעת.
לא, ג'ני, את לא חייבת.
לא, אני מתעקשת. אני רק מקווה שהתהילה לא תעלה לראשך מהר מדי.
לא, תפסיקי. תזכירי לי מי את?
מליסה, את כזאת בדרנית.
שטויות... -יהיה פשוט נפלא
להופיע יחד! בעצם, בואי תהיי שותפתי לדירה.
באמת? רגע, את מתכוונת...
אלסי המסכנה כבר לא משתמשת בחדר שלה
כי היא מתה. וכל כך נוח לגור איתי.
אני עסוקה כל היום, ועוד יותר בלילה.
כן, זה דווקא יכול להועיל לי.
כלומר, שתלמדי אותי וכל זה.
ואת יודעת, אולי תספרי לי עוד קצת על אלסי
ומי יכול היה לרצות במותה.
אני בטוחה שנמצא נושאי שיחה מעניינים יותר
מאיזה רצח מחריד שלא פוענח.
אז זה סגור. תעברי לגור איתי ויהיה לנו כיף.
ולא יקרו עוד דברים רעים לעולם.
למישהו יש שתי סיגריות?
השותפה שלי, מליסה, ואני פשוט נואשות.
לא, אני דווקא בסדר. אני לא מעשנת.
טוב. וואו. זה באמת נראה מדהים.
אני לא חושב שאעמוד בזה.
בטח שכן. תיצמד לתסריט, ילד.
רבותיי ורבותיי מהעיתונות,
כולכם מכירים אותי, בובי פלאנגן, עורכת דין.
בטח שמכירים.
די, תפסיק.
אני כאן עם מרשי הנאשם ברצח, ג'וש סקינר.
השאלה היא לא, "האם ג'וש סקינר רצח באכזריות את אלסי וייל?"
לא? -השאלה האמיתית היא,
"מה דחף אותו לזה?"
מרשי יקריא עכשיו הצהרה כתובה מראש.
כן.
לאלסי וייל לא הגיע למות.
אבל עכשיו היא מתה ואני בכלא. למה?
בטרגדיה הזאת ובחלק שלי בה אפשר להאשים דבר אחד בלבד.
ג'ז.
ידעתי.
שוב הג'ז אשם.
המוזיקה של השטן. -נו באמת.
זה היה פשע תשוקה מכוער
שנגרם ע"י מוזיקה חסרת בושה מהולה באלכוהול?
ג'ז ואלכוהול. הם תמיד הולכים ביחד.
ארים כוסית לכבוד זה!
אני בוש ונכלם שאפשרתי לג'ז לזהם את נשמתי.
אני מצטער על מעשיי
ולעולם לא אאזין שוב לכאלה אלתורים מרושעים
בעלי הרמוניה כה מורכבת...
במלודיות, כמו... -כן.
למה עצרת? תמשיך. -אני לא יכול לעשות את זה.
אני לא יכול לעמוד כאן ולהגיד שרצחתי מישהי בגלל ג'ז.
כלומר, אני מעמיד פנים שאני אוהב ג'ז, כמו כולם.
אבל ברצינות, הג'ז לא הרג את אלסי וייל.
בול.
מרשי לוקה בהזיות.
תתרחקו. מחלת הג'ז שלו קשה משחשבנו.
אז אתה לא מצטער על מה שעשית? -לא, ברור שלא. לא עשיתי כלום.
הרוצח אומר שהוא לא מצטער.
איך זה כבר בעיתון? -היית עושה את זה שוב?
האם לא הייתי הורג אותה שוב? כן.
הרוצח אומר שהיה עושה את זה שוב. -איך הוא...
רבותיי, בבקשה, תנו לי להתדיין עם מרשי.
זה בסדר. שמענו מספיק. -כדי לשלוח אותו לכיסא החשמלי.
חכו. חכו. במחשבה שנייה, אולי זה כן היה הג'ז.
קדימה, בוא.
טקס אשכבה? -אתקשר אליך.
ג'וש? ג'וש!
מל! אני כאן! -ג'וש!
היי! יש לי חדשות נפלאות. -אוי, אלוהים. תודה לאל.
קיבלתי את התפקיד. -איזה תפקיד?
אני הרקדנית החדשה במועדון.
כן, איכשהו כנראה הצטיינתי באודישן.
היי, זה מעולה.
וואו. תודה לכם. -וואו.
זה נחמד.
אני באמת שמח שהצלחת באודישן, מותק,
אבל אני גם טיפה חושש שעומדים להוציא אותי להורג
בגלל רצח שלא ביצעתי. -כן. נכון. אלסי.
ומפלילים אותך. אני יודעת. -כן.
אני מצטערת. אני חושבת ש...
נשביתי בברק ובזוהר של כל זה.
זה בסדר. -אבל היי, עשיתי את כל זה רק
כדי לחפש ראיות שיוציאו אותך מכאן.
זה המהלך המקובל.
תודה, מותק.
אני מעריך את זה מאוד. -כן.
וואו. זה היה מקסים.
זה טופר. -וואו.
נעים להכיר אותך, טופר.
אתה נראה מגניב. -תודה.
הלוואי שהיה לי מה שיש לכם.
אני מחפש ומחפש...
זה לא קשור אליך, טופר.
נכון. סליחה.
אז איך הייתה מסיבת העיתונאים?
לא משהו. סטיתי מהתסריט ועכשיו כולם רוצים במותי.
ג'וש... -את...
את חושבת שאני עלול באמת למות כאן?
בהחלט. לכן זה מבדר כל כך.
מבדר? אני...
יודע מה? תתעלם ממנו ואולי הוא ייעלם.
את לא מכירה אותי.
פספסת.
בכוונה. -היי, תקשיב לי.
אפשר להוציא אותך מכאן כי אני מטפלת בזה.
לא רק קיבלתי את העבודה של אלסי, גם עברתי לדירה שלה.
אז אוכל לחפש רמזים
ולגלות מיהו הרוצח האמיתי ולהוכיח את חפותך.
את באמת חושבת? -אני יודעת.
אנחנו נוציא אותך מכאן,
ואנחנו נקבל את הסוף השמח ההוא, מה שזה לא אומר.
אני אוהב אותך. -גם אני אוהבת אותך.
בחיי.
תראו אתכם.
אולי יום אחד אמצא את מה שאני מחפש.
זה לא קשור אליך, טופר.
ובכן, הנה היא. מאורת החטאים הכה-כה דקדנטית שלנו.
נכון שהיא אלוהית?
דירה כזאת תעלה 1.8 מיליון בפארק סלופ.
הבאת מעט חפצים.
יודעת מה? תרגישי חופשיה לקחת כל שמלה של אלסי.
היא כבר לא תשתמש בהן.
לא נראה לי שמשהו יעלה עליי. המידות כאן קצת קטנות.
בטח שכן. הכול כאן נמתח המון.
וואו. תראי את כל הפרחים.
ודאי יש לך המון מעריצים.
לא. כולם ממר קראט.
הוא הבעלים של המועדון ושל כל דבר בשמיקגו.
כן. כן, פגשתי אותו.
נכון שהוא מקסים?
אפשר לומר שאנחנו מנחמים זה את זה מאז מה שקרה לאלסי.
היא הייתה החביבה שלו, את יודעת. אבל נראה שעכשיו זו אני.
אבל את בטוחה שזה רעיון טוב?
אולי זה קצת מהר מדיי ו... הוא הבוס שלך, אז...
צריך לאחוז באושר בכל הזדמנות שנקרית בדרכנו.
העולם עלול להיגמר מחר.
חוץ מזה, מר קראט הבטיח שיעשה ממני כוכבת גדולה,
וזה כל מה שתמיד רציתי להיות.
פתוח!
גבירותיי.
מר קראט מחכה לך לארוחת ערב בעוד 20 דקות. הוא רוצה שתלבשי את זה.
אלוהים... -ועוד פרחים?
הוא הופך אותי לבוטניקאית מדופלמת.
לא אתעכב יותר מדקה. אתלבש במהירות.
בטח. כן.
אולי אני פשוט אקח אותם?
אני מקווה שאת מבינה איזה מזל נפל בחלקך להופיע במועדון הערב.
לא כל מי שרוצה זוכה בהזדמנות.
כן, אני בטוחה.
כמובן. אלסי תחסר כל כך לכולם.
כן. ראיתי אותך רוקדת.
לא, לא. פשוט... עצוב מה שקרה לה.
הכרת אותה טוב?
למה את שואלת? -סתם סקרנות.
אם את רוצה שיהיה לך טוב כאן בשמיקגו, שמעי לעצתי.
אל תדחפי את האף היפה שלך לעניינים שאינם נוגעים לו.
את לא רוצה לגמור כמו בעלך.
מוכנה.
אני בטוח שנתראה עוד הרבה.
כן. תבלו יפה.
מליסה, בקשר למר קראט.
אני יודעת שאני נראית אולי כמו איזו טיפשונת שעושה דברים טיפשיים ומטופשים.
ג'ני, לא. זה לא מה שאני...
ואני יודעת שמר קראט ואני, אנחנו זוג מוזר,
אבל אני עושה מה שאני צריכה לעשות כדי לשרוד. כמו כולנו.
להת'!
טוב, רמזים. רמזים.
לחפש רמזים.
טוב. מעניין אם זה רמז.
אולי אמדוד את זה.
"כשנפגשנו הבטחת לי את הכוכבים
אך כעת אהבתך היא כמו סורגים
משום מה אני במאסר
מבלי שהורשעתי בדבר
אז לפני שתתחיל לחלק סיגרים
אני בורחת
בה-בה-בה-בה בורחת
בה-בייבי אסתדר מצוין בלי השלשלאות שכובלות אותי
כל השנים ששלטת בי
כעת לא תוכל עוד להחזיק בי
מצטערת יקירי, דבר לא יעצור בעדי מלעזוב את סן קוונטין"
מה זה?
הם הגיעו.
קדימה, טופר. בוא נסתלק.
אחי, ידעתי שתגיעו. -מה?
נו, ג'וש, אתה מוכן לעלות לאוטובוס השמחה?
זה מילולי? חשבתי שזו מטפורה.
לא, הוא אמיתי, אחי. ויש בו מושב שמחכה רק לך.
לא יודע. לא יודע אם כדאי לי.
אבל זה אוטובוס השמחה. והלפרקון אמר...
אנחנו חייבים לזוז. השוטרים באים.
"בורחת
בה-בה-בה-בה בורחת
בה-בייבי, אין כל ספק
לא אתן לך לרדוף אותי
פעם פחדתי לחיות בדד
עכשיו קשה לי לחכות לקצת לבד
אני צריכה אהבה עם יותר ניצוצות
נמאס לי מהמכלאה הזאת"
בוא כבר, ג'וש.
אתה באמת רוצה להיות תלוי במערכת משפט מושחתת?
חשוב על החיים שלך, ג'וש.
אוטובוס השמחה קורא בשמך.
ג'וש, ג'וש, ג'וש. -ג'וש, ג'וש.
ג'וש! ג'וש! ג'וש! ג'וש! ג'וש! ג'וש!
"בורחת
בה-בה-בה-בה בורחת
בה-בייבי זה הזמן לצעוק
נמאס לי מהקירות האלה סביבי
שכנעת אותי שאתה המושיע שלי
אבל עכשיו אני משתחררת על התנהגות רעה
אלך לכל מקום על פני האדמה
כדי לברוח מבית הסוהר שלך
אני בורחת..." -ג'וש, ג'וש, ג'וש...
"בה-בה-בה-בה בורחת..." -טוב. נלך על זה.
"בה-בייבי, הגיע הזמן להעיף..." -בוא!
"את האצבע שעליה אתה מסובב אותי
נשבר לי מהתלונות שלך ומהקיטורים
אתה יודע שלא הולמים אותי פסים
אני בורחת, אני בורחת
אין שום זוהר בבית סוהר אז אני בורחת"
וואו.
היית נהדרת, יקירה. הקהל השתגע עלייך.
הרגשתי את זה. זה היה מדהים.
הם באמת אהבו את זה?
אהבו את זה? הם נחנקו. הם השתנקו. הם קרנו.
את. גימבל. בואי איתי.
בסדר.
לא הייתי בטוחה. אבל אי אפשר להתווכח עם מחיאות כפיים כאלה.
מעכשיו תתלבשי כאן.
הגופה הוצאה וגם רוב הדם.
ברוכה הבאה לעסקי הבידור.
השוטרים לקחו עוד ראיות מכאן?
בשביל מה? כבר תפסו את הרוצח.
תרגישי כמו בבית.
טראפלס שוקולד חלב -
רח' קוויק 17 בכל יום א' ב-11:00 -
את חוזרת למסיבה, שותפה?
על בטוח.
היי, הכתובת "רח' קוויק 17" אומרת לך משהו?
לא, למה?
סתם.
אני במקומך לא הייתי מתקרבת לרחוב קוויק.
זה לא מקום בטוח לפרחים רכים כמונו להסתובב בו.
לא לפרחים רכים כמונו.
בואי.
מדברים על החמור.
נשמע כמו עוד לילה פרוע בשמיקגו.
לפחות אני יודעת שג'וש במקום בטוח.
"מתי אראה
את הדלת שלי לאן?"
"בורחת
בה-בה-בה-בה בורחת
בה-בייבי זה זמן לצעוק
נמאס לי מהקירות האלה סביבי
שכנעת אותי שאתה המושיע שלי
אבל עכשיו אני משתחררת על התנהגות רעה
אלך לכל מקום על פני האדמה
כדי לברוח מבית הסוהר שלך
אני בורחת
בה-בה-בה-בה בורחת
בה-בייבי, הגיע הזמן להעיף
את האצבע שעליה אתה מסובב אותי
נשבר לי מהתלונות שלך ומהקיטורים
אתה יודע שלא הולמים אותי פסים
אני בורחת, אני בורחת!
אין שום זוהר בבית סוהר אז אני בורחת"
תרגום: גלית אקסלרד