עשר שניות אחרי שמיגדון -
והנה כף הרגל שלו.
כואב לך?
טוב, זה אומר לנו משהו.
טוב, בואו נעזור לכם להיכנס להיריון.
הנה כף הרגל שלה.
כואב לך?
אני רוצה פודינג!
מישהו אמר פודין תירס?
לא, אף אחד לא אמר "פודין תירס".
נכון. כן, אני יודעת את זה.
כן, אני... אני מצטערת.
ד"ר סקינר, אמרת שתרפא את הברך של הבן שלי.
אז מה אתה אומר עכשיו? היא נראית בריאה?
האנק, דיברנו על זה... -לא, לא, לא...
ואמרתי לך שיש רק 50 אחוז סיכוי שהניתוח יעזור.
את זה תגיד לשופט, כי אני הולך לתבוע אותך.
אתה הולך לכלא. דוקטור כלא.
טוב.
זו כף הרגל.
יש שתיים.
כואב לך?
שלום, מליסה. -היי, גב' סליווינסקי.
מה שלומך? מזמן לא ראיתי אותך.
הייתי בקליפורניה, בביקור אצל הנכדים שלי.
אחד מהם הומו עכשיו.
יופי. -נראה שלך יש בשורות טובות.
זו בת או בן?
לא זה ולא זה. לא, אני לא בהיריון.
אבל אנחנו מנסים.
טוב, אני...
זה בסדר.
טוב, שתהיה לך הליכה נעימה.
מה קרה?
אני לא יודעת.
אני פשוט... אנחנו אמורים להיות מאושרים יותר, לא?
זו כף הרגל.
למרבה הצער, המחזור הזה לא הצליח.
אבל אנחנו תמיד יכולים לנסות שוב אם תרצו.
בימים הקרובים...
אפשר לצפות לטמפרטורות שיא של...
היי.
חשבתי לעצמי,
ואני יודע שזה נשמע מטורף... אבל אולי אנחנו...
כן. -כן?
אני ממש מקווה שלא ניתקל באף אחד. אנחנו נראים מטורפים.
אולי אנחנו באמת מטורפים.
נדמה לי שבאזור הזה ראינו את הגשר.
כן! אני חושבת שאני זוכרת את העץ הזה.
את זוכרת את העץ הזה? מלפני שנתיים?
אני ממש רוצה למצוא אותו.
לא. אל תדאגי. נמצא אותו.
יש לי הרגשה ממש טובה...
בקשר לכיוון הזה.
לגמרי. גם. גם לי. כן. -כן.
אולי אנחנו לא אמורים למצוא אותו שוב.
אולי זה אחד מהמקומות האלה שאפשר להגיע אליהם רק פעם אחת.
כמו שיעור ספינינג.
לא אשקר, יש לי ספקות כבדים בנוגע לבחירת המלתחה שלנו.
כן. אבל אל תרים ידיים.
כן! זו רוח שמיגדון!
לעולם לא נמצא אותו.
שמיגדון, איפה אתה?
כדאי שנתחיל לחזור לפני שמחשיך.
מה זה היה?
לעזאזל.
כן.
פנצ'ר. מושלם.
יש לנו צמיג ספייר, נכון?
אני לא יודע. אני לא מבין במכונית. את יודעת את זה.
לא צריך להבין במכוניות
כדי לדעת אם יש לנו ספייר. -רגע.
מה זה?
נשמע כמו אורגן. זו מוזיקה.
זו מוזיקה.
טוב, בואי לא נתרגש יותר מדי.
אבל זו מוזיקה! בוא. -כן...
הגענו!
"שמיקגו"?
ברוכים הבאים לשמיקגו -
מה לעז...
"אם חייכם הם שעמום
משאירים אתכם בתחושה של כלום
עזבו את התארים המפונפנים
את העבודה, את המזומנים
הגיע הזמן לשנות את נקודת המבט
שמיגה-די-דו
יש עולם שלם לחקור
עם ריגושים בכל חור
יש לנו שירים, יש ריקודים
הרבה סקס, אפס אהבים
יש לנו הכול במיוחד בשבילכם
ברוכים הבאים לשמיקגו
האנדרלמוסיה ההזויה שלנו
מסתורין וקסמים סופים איומים
ברוכים הבאים ל...
שמיקגו
שמיקגו"
זה ראש העיר. היי, אדוני ראש העיר!
אני לא חושבת שזה ראש העיר.
בטח שכן.
ראש העיר, כאן ג'וש ומליסה. חזרנו!
תפסיק! היית מנופף לסאטון פוסטר ב"איש המוזיקה"
כי אתה זוכר אותה מ"מילי המודרנית והמתוקה"?
אני מנחש שלא?
זה לא שמיגדון. זו שמיקגו.
ולכן הוא לא ראש העיר. זה מישהו אחר.
"חלומות של תהילה על הבמה
זעם שמוביל לנקמה
נשים נוטפות מיניות
גברים ללא אמינות
ויתומים שלא רוצים למות
שמיגה-די-איי
חיפוש אחר משמעות בחיים
וקץ לכל הייסורים
מערכות שפועלות על רדיפת בצע
ואנשים טובים שנוחלים הצלחה
וגם מישהו לכיסא החשמל
ברוכים הבאים לשמיקגו
האנדרלמוסיה ההזויה שלנו"
תחפשו במילון.
"מסתורין וקסמים
סופים איומים
ברוכים הבאים
ברוכים הבאים לשמיקגו
שמיקגו
שמיקגו"
טוב. -אני ממש עף על זה.
כן. רסן את עצמך, חבוב. בבקשה. -טוב.
אפונה וגזר. אפונה וגזר.
אפשר לא לדבר כולם בבת אחת, בבקשה?
אנחנו לא מבינים אתכם. -אנחנו מנסים להבין...
"ברוכים הבאים לשמיקגו
האנדרלמוסיה ההזויה שלנו
מסתורין וקסמים
סופים איומים
ברוכים הבאים
לשמיקגו
שמיקגו
שמיקגו"
תודה! תודה.
אנחנו... כן. -כן.
תודה, גבירותיי ורבותיי. אתם אדיבים מאוד.
לא, באמת, תודה.
בתוכנית האמנותית של הערב אני מציגים את סיפורם של ג'וש ומליסה.
מעשה בזוג נשוי טיפוסי בעיצומו של משבר קיומי טיפוסי,
שיצאו לחפש את החמקמק מכל האוצרות.
אושר.
עם מי הוא מדבר?
בשלב מסוים,
במחזות זמר רבים היו מספרים. כאילו, במקום סיפור.
בסדר.
סליחה. תמשיך.
אה, באמת? את מרשה לי?
או-או. הוא רגזן.
אל תעצבן את המספר.
בניסיון למצוא את התשובה, חזרו ג'וש ומליסה לשמיגדון,
אך כפי שידוע לכול, לעולם אי אפשר לחזור לשמיגדון.
אז כעת הגיבורים שלנו,
אבודים, מבולבלים ומאוכזבים,
נכנסים לעיר שמיקגו ומחפשים מקום לינה.
אז ברור שאנחנו כבר בעידן הבא של מחזות הזמר.
"שיקגו", "קברט", "פיפן".
שיגעון. לא ראיתי אף אחד מהם.
האמת היא שגם אני פחות מכירה אותם.
כי אני מעדיפה את המוקדמים השמחים יותר.
כנראה בגלל החוויה הקשה שעברתי בגיל שמונה.
כשאבי לקח אותי ל"סוויני טוד".
יצאנו לפני הסוף.
אבל אני יודעת שבדרך כלל
מחזות הזמר האלה אפלים יותר ויש בהם יותר סקס ואלימות וחרוזים לא מדויקים.
חרוזים לא מדויקים?
כן. אתה יודע, כמו חריזה של "אדם" ו"אגן".
טוב, נו. זה לא באמת משנה.
זה משנה מאוד.
נכון, זה משנה. אני מבין עכשיו.
תראי, מלון שמיקגו.
אולי נישאר ללון כאן.
מה?
בטוח שאתה רוצה להישאר?
את לא?
לא יודעת. פשוט...
רציתי את שמיגדון, אתה יודע?
מקום עם אנשים שמחים וצבעים עזים
ושירים על התאהבות ועל אוכל. לא את זה.
בסדר. אבל בכל זאת, אנחנו בארץ קסומה.
הצלחנו.
ולמען האמת, אני מתחבר יותר למקום הזה, את יודעת?
הוא קוצני, כמוני.
תראי, יש לנו אהבת אמת.
נוכל לעזוב מתי שנרצה.
בואי נישאר לילה אחד
ואם עדיין לא תאהבי את המקום, נוכל לחזור הביתה, מחר. טוב?
בסדר. -תודה.
אבל אם זה בגלל ה"תחת וציצים"...
היי, רק לך יש תחת שאני רוצה להציץ בו.
כן, זה לא עבד.
שכחתי שאמרתי את זה. -הלוואי שיכולתי.
שלום. היי.
היי.
וואו. שלום לך.
אדם בלונדיני להפליא שפגשתי הרגע.
אנחנו רוצים חדר, בבקשה.
אנחנו לא מהעיר.
מה את אומרת.
זה 50 סנט לשעה, במזומן.
לא. לא, לא, לא.
באנו לישון. אנחנו צריכים את החדר לכל הלילה.
שלושה דולר, במזומן.
את רואה? טוב שהבאתי כסף קטן.
אתה פיקח מאוד.
בבקשה.
אז אתם רוצים בחורה?
אתה צריך את עזרתי כדי לענות על השאלה?
לא, לא. אני רק... לא, תודה.
באמת לא מעוניינים בשלישייה.
היה מספיק קשה למצוא אדם אחד שאני רוצה לשכב איתו.
אבל היא מצאה אותו.
אנחנו נשואים. קצת יותר משנה.
אני ארים כוסית לכבוד זה!
שעת העזיבה היא עשר בבוקר על השעון.
תודה.
שיהיה לך ערב נעים.
טוב. כן, כן.
יהיה כיף. זו הרפתקה.
הרפתקה?
זו כמו העונה ההיא של "אימה אמריקאית" שהפסקתי באמצע.
אני לא יודע מה איתך, אבל אני מוכן ללכת ל...
לישון.
כן. אולי נישן בעמידה לפי תור.
סליחה, יש לכם סיגריה, יקיריי? אני פשוט נואשת.
אתם ודאי חדשים.
כן, אנחנו תמיד נכנסים חופשי זה לחדר של זה, יקיריי.
אנחנו מתקשים לעקוב מי ישן איפה.
אני ג'ני. ג'ני בנקס.
אני מליסה. זה ג'וש.
אני משוגעת על התלבושות שלכם. הן פשוט נפלאות.
מה דעתכם על שלי?
זו מתנה מאחד מהחברים המבוגרים שלי.
אני רודפת ממון שערורייתית ביותר, יקיריי.
נכון שזה דקדנטי להפליא?
אני לא...
אנחנו נהיה חברים הכי טובים. אני פשוט יודעת.
ויש לי טביעת עין מדהימה לאנשים.
אני אף פעם לא טועה.
מאדאם פראו אומרת שזה משום שאני נשמה זקנה.
ומי כמוה יודע. כלומר, היא בת 50, הכלבתא הקשישה.
חמישים זה לא כל כך זקנה.
כמה זמן תכננתם להישאר? אני מקווה שנורא הרבה.
אנחנו... אנחנו לא בטוחים.
אוי, לא! אבל אתם פשוט חייבים להישאר לתמיד.
אנחנו נבלה פשוט נפלא ביחד, שלושתנו.
אתם חייבים לבוא לראות את ההופעה שלי במועדון הערב.
יש לי שיר חדש וזה יהיה פשוט נפלא.
אני אמות אם לא תבואו. תבטיחו לי שתבואו.
תישבעו בחיים שלכם.
תגיד כן. -בטח, נגיע.
מתוקים קטנים שלי. שניכם.
טוב, נתראה בערב. אורוואר.
שכחתי. יש לכם סיגריה, יקיריי?
לא. -מצטערת.
ואת יודעת, בעצם כזמרת, עדיף שלא...
נתראה בערב. צ'וס.
הנה עוד מישהי שאנחנו לא מכירים משמיגדון.
אתה צוחק? זו בטסי.
מה?
זו הייתה בטסי. היא רק צבעה את השיער שלה.
את בטוחה?
איך גברים מסוגלים לנהל משהו?
קראט קלאב -
טוב.
קהל חביב. -כן.
"אנחנו מזעזעות אתכם?
גורמות לכם אי נחת?
האם אנחנו פוגעות ברגשותיכם העדינים?
אין מוסכמה שלא נפר
תראו! יש שם גבר והוא לובש שמלה"
כן, כלומר,
ראיתי את כל העונות של "המרוץ לדראג", אז...
כן, אז...
"אנחנו מפחידות אתכם?
אתם מעודנים מדי?
אני נמשכת לבנים ולבנות
זה מעיף לכם את הראש?
לבנות אחרות אומרים תודה ונותנים טיפ
אנחנו אוהבות לחטוף מלקות והצלפות"
מעניין אם קציץ הבשר טעים.
"זה מזעזע אתכם?
אנחנו מקוות שזה מזעזע אתכם
כי אנחנו משקיעות בזה מאמצים רבים
מה דעתכם על זה?"
יש לי קעקוע.
זה מגניב. -מגניב.
"מה דעתכם על זה?"
חוויתי אורגזמה. אורגזמה נשית.
"על מה אתם חושבים?
זה מזעזע אתכם?
אנחנו מקוות שזה מזעזע אתכם
כי אנחנו משקיעות מאמצים רבים
משקיעות מאמצים רבים
אנחנו משקיעות מאמצים רבים אנחנו משקיעות מאמצים רבים
אנחנו משקיעות בזה מאמצים רבים"
דאנקה! דאנקה! דאנקה! מרסי! גרסיאס!
תודיישן.
אמה?
אותה אתה מזהה?
מעניין. -מל...
ברוכים הבאים, גבירותיי ורבותיי, לקראט קלאב.
המקום שבו תוכלו לברוח מכל הצרות שלכם
ולהתענג על כישרונן של נערות הקברט היפהפיות שלנו.
אנני, קייט, מולי, טסי,
פפר, דאפי ואלסי.
עכשיו לכו, תחליפו בגדים למשהו פחות נוח.
בסדר.
אתם צריכים לעבור מקום. עכשיו. שנל. השולחן הזה שמור לבעלים.
לא ידענו.
לא, בבקשה, אל תקומו.
סליחה, מר קראט. בדיוק העברתי אותם.
הבלים, גברת.
אני מבין שאתם חדשים בשמיקגו.
כן. הגענו היום.
אז בבקשה, הצטרפו אליי כאורחיי.
ל... -כדאי?
אני מניח שנוכל להידחס שלושתנו. -נעבור את הרגל שם...
זה יספיק, מאדאם פראו.
כן, מר קראט.
אני חייב להתנצל. מאדאם פראו קצת נלהבת מדי.
היא בסדר. היא נהדרת, אפילו. -כן.
הרשו לי להציג את עצמי.
שמי קראט. אוקטביוס קראט.
נעים מאוד, מר קראט.
אני ג'וש סקינר ו... בסדר. זו אשתי.
מליסה גימבל. -כן.
לעונג הוא לי.
כן, ו... וואו. אז אתה הבעלים של המועדון הזה?
כן. יותר כתחביב, למען האמת.
התשוקה האמיתית שלי היא כוח.
חשמלי.
כל הבתים והעסקים בשמיקגו מקבלים חשמל
מתחנת כוח של קראט.
וואו. -וואו.
כמו שאני אוהב להגיד, כל הבתים והעסקים בשמיקגו
מקבלים חשמל מתחנת כוח של קראט.
זה משפט מוצלח.
אבל אני גם חובב גדול של אמנות
ושל יופי.
ולכן אני מבלה בערבים כאן במועדון, ששייך לי.
כן, בסדר. כן. -אמרת את זה. כן.
יש לך שאיפות תיאטרליות, יקירתי?
אני תמיד מחפש כישרונות חדשים.
אני? לא. לא, לא, לא.
אני רופאה. מיילדת. -היא...
כמובן. את רופאה.
באמת? גם כאן? -אני מצטער כל כך.
שוקולד -
אם תסלחו לי.
אני צריך ללכת לפדר את אפי.
הוא נראה נחמד.
מיינה דאמן אונד הארן.
מאדאמס או מסייה.
גבירותיי וחיידקי.
קבלו את היפהפייה, המקסימה,
הסנסציה הבינלאומית, ג'ני בנקס.
היי!
"פעם כשעשיתי את הקיץ בבריסל
התאהבתי במרטין ובשריריו
לבי הלם בעוז בכל פעם שהוא עשה שריר
יהיה זה הוגן לומר
שנדהמתי ממה שקרה לאחר מכן
התברר שהוא לא היה כזה חזק במיטה
ואז פניתי אליו ואמרתי
הלכנו קפוט
עכשיו אנחנו קפוט
פעם תשוקתנו בערה כאש אך כעת לא נותר אלא פיח
צחקנו פעם צחוק קצר אך כעת הצחוק נגמר
יקירי, חוששתני שאנחנו קפוט
היה לי פעם מאהב במינכן
שלידו אהובי הקודם נראה כמו סריס
עד מהרה התעלסנו סביב השעון
אך במהרה, אבוי, קצתי בזיוני השכל שלו
לאיש לא היה כלום בראש
אז לילה אחד נמאס לי ואמרתי
הלכנו קפוט
עכשיו אנחנו קפוט
הישבן שלך נשגב אך הגיע הזמן עכשיו
שהוא יפגוש את הרגל שלי
היה לנו רומן נחמד אך בבקשה תשאיר אותי לבד
יקירי, חוששתני שזה ברור שאנחנו קפוט"
בסדר.
"הלכנו קפוט
הלכנו קפוט
עכשיו אנחנו קפוט
פעם תשוקתנו בערה כאש אך כעת לא נשאר אלא פיח
היה לנו רומן נחמד אך בבקשה תשאיר אותי לבד
יקירי, חוששתני שאנחנו קפוט
קפוט
קפוט"
וואו!
אז זו בטסי?
בסדר. תפסיק. -טוב.
גם אני צריך ללכת לפדר את אפי.
אני כבר חוזר. -טוב.
מה?
הלו?
בסדר. לא.
מיין קמפף -
רק השירותים?
גברתי, את שומעת אותי? גברתי, את שומעת אותי?
היי, ג'וש, אנחנו... מה? מה קרה?
מה? לא. רק נכנסתי ומצאתי אותה...
היא... -היא מתה.
רצח! -לא, חכי!
אנחנו חייבים לעוף מכאן. -כן, אבל מה איתה?
היא מתה. אין לנו דרך לעזור לה.
אבל לך יש דם על הידיים ומישהי ראתה אותך.
ואני לא רוצה להיות במחזמר מהסוג הזה.
בסדר.
לעזאזל. מה עם הפנצ'ר? אפשר לנסוע על החישוק?
שוב, לא מבין במכוניות.
בואי נחצה את הגשר ונחשוב על פתרון.
מהר! מהר! מהר!
אני ממהר!
מה קורה? מה זה?
המנוע שבק.
בואי נעיף מבט כאן.
מה לעזאזל?
"שמיקגו מברכת אתכם בשובכם
אך נראה שלשניכם יש עוד מה ללמוד
כי אף שנכון שמצאתם אהבת אמת
זה לא כל מה שאתם צריכים"
אוי, אלוהים.
"אז כעת את חייכם תחיו כאן
עד שתיצרו..."
מה?
"סוף טוב"
לא. תחזור הנה! -לא!
זה... -זה לא עוזר! זה לא עוזר!
אתה צוחק עליי?
סוף טוב? מה זה אומר בכלל?
אני לא יודע. אבל מה שאני כן יודע זה שאני שונא את הלפרקון הארור הזה.
איך אנחנו אמורים ליצור סוף טוב במקום הזה?
כי למחזות הזמר האלה אין סוף טוב.
וגם אם כן, אני לא רוצה לציין את המובן מאליו,
אבל אנחנו לא אנשים שמסוגלים לארגן משהו שקשור באושר.
אנחנו אומללים. -אנחנו אומללים.
אוי, לא. -אנחנו צריכים לחצות את הגשר.
אבל הלפרקון אמר... -השוטרים בדרך
ויש לי דם על הידיים באופן מילולי לגמרי. חייבים לנסות.
רק... לא יודע. תחשבי מחשבות שמחות.
אני לא יכולה. לכן אנחנו כאן.
טוב, אולי ננסה לחייך?
לעזאזל. בואי.
ידיים למעלה!
לא לזוז.
זה הוא?
ג'וש סקינר, אתה עצור בחשד לרצח אלסי וייל.
מה? לא. אני לא הרגתי אותה. רק מצאתי את הגופה.
זה מטורף. הוא לא עשה את זה.
סמל, תראה את זה.
למה זה היה במכונית שלנו? -אין לי מושג.
ובכן, ובכן. נראה שמצאנו את כלי הרצח.
זה לא שלי.
נכון. שנינו מתנגדים מאוד לנשק חם.
ג'וש פוחד מאקדחים. -טוב, אני לא פוחד מהם.
אבא שלי לקח אותך למטווח.
הייתי מופתע מהצליל החזק, טוב? הוא היה נורא חזק.
הוא בכה שעתיים... -לא בכיתי.
שקט! העלו אותו לזינזנה.
חכו. לא. לאן אתם לוקחים אותו? -חכו.
למקום הראוי לו. לכלא.
ג'וש!
"מסתורין וקסמים סופים איומים
ברוכים הבאים
לשמיקגו"
"הלכנו קפוט
עכשיו אנחנו קפוט
פעם תשוקתנו בערה כאש אך כעת לא נותר אלא פיח
צחקנו פעם צחוק קצר אבל עכשיו הצחוק נגמר
יקירי, חוששתני שאנחנו קפוט
היה לי פעם מאהב במינכן
שלידו אהובי הקודם נראה כמו סריס
עד מהרה התעלסנו סביב השעון
אך במהרה, אבוי, קצתי בזיוני השכל שלו
לאיש לא היה כלום בראש
אז לילה אחד נמאס לי ואמרתי
הלכנו קפוט
עכשיו אנחנו קפוט -עכשיו אנחנו קפוט
פעם תשוקתנו בערה כאש אך כעת לא נותר אלא פיח
היה לנו רומן נחמד
אך בבקשה תשאיר אותי לבד
יקירי, חוששתני שאנחנו קפוט
קפוט"
תרגום: גלית אקסלרד