LORNAS MAIKLSAS PRISTATO
SEPTYNIOLIKA VALANDŲ IKI ŠMIGADŪNO
Ką gi, pirmyn.
Palauk, o nemanai, jog reikėtų perskaityti instrukcijas?
Nea.
Tai bus kaip su stalo žaidimu?
Nes daugiau niekas su tavim nebežais.
Puiku, paskaitykim instrukcijas. Koks pirmas žingsnis?
Palauk.
Kas ten parašyta?
Čia tik paveikslėliai.
Ką? Ir kaip jie mums padės?
Visai nepadės.
Jiems gal baigėsi pinigai? Ką?
Gerai, velniop. Įstatykime kuolelius į skyles.
Na tu ir išdykusi, Gimbl.
Taigi, leisk...
Šitie - ilgiausi? Šitie...
- Šitas turi... Taip, štai. - Šitas.
Taigi, kaip manai, čia - šonas ar viršus?
- Vidus. - Tai - gnybtai.
- Ei. - Tiesiog...
Šitas... eina čia.
Taip atrodo.
O šitas - čia.
Tinka.
O šitas užsikabina už galo.
Manau, viskas gerai.
O tau nebaisu, kad liko tiek daug šitų?
Ne... Taip, čia - atsarginės dalys. Mums jų nereikia.
O šitą įstatom... čia.
Šituos reikia prisegti šitaip.
Ir...
Palapinė!
Jei Marvas ir Džoana dabar mus matytų.
Gerai...
- O, kiek daug vietos. - Tikrai?
- Labai noriu, kad ir tu įlįstum. - Tikrai?
- Eikš, mano brangioji. - Nieko sau.
- Taip. Sveika atvykus. - Ačiū. Dieve, kaip gražu.
Įjunkime apsaugą.
- Labai daug vietos. - O, taip.
Atleisk, kad sulaužiau palapinę.
Viskas gerai. Tu nekaltas.
Ne, žinau, jog miegoti lauke tau yra didžiausias košmaras.
Svarbu, kad tu - šalia.
DŽOŠAS
Karsonai!
Karsonai?
Palik mane ramybėje.
Sveikas, bičiuli.
Eik šalin.
O! Kurių galų?
Liepiau eiti šalin!
O! Ei! Liaukis.
Pala, o kodėl tu tik su apatiniais?
Nesirengsiu drabužiais, kuriuos ji man davė.
O apatinius kas davė?
Klausyk, Karsonai, nesvarbu, lipk žemyn.
Ne. Ir daugiau savo sesers akyse nenoriu matyt.
Tai tupėsi tame medyje iki pat gyvenimo galo?
Jei tik panorėsiu.
Puiku, tuomet ateinu pas tave.
Gerai, tau teks nusileisti.
Ir atleisk savo seseriai... mamai.
Labai primena „Kinų kvartalą“.
- Ką? - Tokį filmą.
- Kaip ir „Air Bud“? - Ne kaip „Air Bud“.
Klausyk, žinau, jog pyksti ant Emos, bet...
Ji man melavo.
Visą šį laiką ji buvo mano mama, ir man melavo!
Taip, melavo. O meluoti - negražu.
Bet ji galvojo, kad teisingai elgiasi.
Žmonės - sudėtingas reikalas, Karsonai. Net mamos klysta.
Bet negalime pabėgti nuo mylimų žmonių tik todėl, kad jie nėra tobuli.
Turime jiems atleisti.
- Negaliu. - Suprantu, kad sunku.
Palaikyti santykius - tai ne dūdele groti.
Reikia dirbti. Tačiau verta.
Na, pagalvok.
Tu tikrai nebenori jos pamatyti? Niekada niekada?
Manau, jau galiu nulipti.
Gerai. O tu...
Karsonai!
Atleisk, Karsonai!
Kodėl melavai?
Nes bijojau, ką žmonės pasakys.
Bet tai neturėjo būti svarbu, nes aš labai didžiuojuosi, kad esu tavo mama.
Paliksiu jus.
Ne. Palauk.
Ačiū, kad suradai Karsoną,
ir už visa kita, ką padarei dėl jo ir dėl manęs.
Esi geras žmogus.
Ir aš noriu būti su tavimi ir gyventi ten, kur galėčiau pradėti viską iš naujo.
Tad jei nori...
Rytoj ryte galime pereiti tą tiltą iš Šmigadūno
ir drauge vykti į Niujorką.
Gerai.
Melisa.
Chorche?
BLERKI
Kaip gerai, kad tave suradau.
Blerki papasakojo, kaip su tavim pasielgė, tai - nedovanotina.
Bet aš parvešiu tave namo,
nes tave vienintelę aš myliu.
Žinojau, kad pasirinksi mane, o ne ją.
Esu pasiruošęs iššūkiams, noriu tapti vyru, kokio tau reikia,
ir sekti paskui tave, kur tik tu eisi.
Jei sutinki.
Ar sutinki?
Žinoma, sutinku.
Ar tu myli mano sūnų?
Mama, tu čia tik todėl, kad moki vairuoti.
Chorche, prašau. Noriu tau kai ką pasakyti.
Prieš savaitę vyras, su kuriuo pragyvenau 50 metų, mirė ant mano rankų.
Kai jį palaidojau, palaidojau dalelę savęs.
Tad šiek tiek nusimanau apie meilę.
Pasakyk, ar myli mano sūnų?
Turi vieną širdį.
Ar jis yra tas, kuriam nori ją atiduoti?
MELISA
Chorche.
Melisa, ne. Mes skirti vienas kitam.
Tu nori atiduoti ją kitam žmogui.
Mama, tu viską gadini.
Turbūt. Bet, jei atvirai, nežinau.
Taip, kartais atrodo,
jog esame dviese visame pasaulyje.
Mes juokiamės, žvelgiame vienas į kitą, ir tai - tarsi stebuklas.
Bet kartais mes tokie tolimi,
kad aš nė nežinau, ar jis mane myli, ir ar aš myliu jį.
Apima didžiulis vienišumo jausmas.
Mi'jita, tai, ką dabar pasakei, ir yra meilė.
Jos negali įrodyti.
Tiesiog pasirenki ja tikėti. Kiekvieną dieną.
Eik pas jį. Pasakyk, kaip jautiesi.
Chorche, lipk! Nuvešime Melisą pas jos meilę.
- Mama... - Mikliai! Ir nesiraukyk čia.
Tu - nuostabus. Netrukus susirasi kitą.
Lipk! Greičiau!
Negaliu patikėti, kad vykstame į Niujorką!
Taip, šauniausią miestą visame pasaulyje.
Koks ten gyvenimas, dr. Skineri?
Nuostabus, bičiuli, tau ten patiks.
Didžiuliai dangoraižiai, kokių dar nesi matęs, daugybė žmonių ir šviesų,
daugybė... vaistinių.
O sniego ten bus?
VIENIŠO KAMBARIO TEATRAS
Taip, bus.
O saldainių?
METAS UŽKANDŽIUI
Taip. Bus.
Rodos, Niujorke yra visko.
Ką gi, pasiruošę žengti per tiltą ir pradėti naują gyvenimą?
Skaičiuoju iki trijų. Vienas, du, trys.
Viskas gerai?
Taip, gerai. Aš tik...
Tik tai - labai svarbus žingsnis... grįžti namo.
Žinoma. Neskubėk.
Bet...
Niujorke visko nerasi, tiesa?
Tai - labai neįprasta, tikrai.
Galima žmogų įtikinti, kad jis - protingiausias visame mieste,
bet jis vis tiek gali nepastebėti svarbiausio dalyko.
Man labai gaila, Ema.
Kas čia vyksta?
Jis išsigando. Pabučiuok jį!
Tu man tikrai labai brangi.
Jūs abu.
Jūs mane pakeitėt.
Padarėt mane geresniu žmogumi.
Man labai gaila.
Aš ne...
- Aš ne... - Suprantu.
Eik.
ŠMIGADŪNAS RINKIMŲ DIENA
Balsuokite už Leiton. Mildred. Vadink mane Mildred.
Balsuokite už Leiton. Mildred. Balsuokite už Leiton. Ačiū.
Labas rytas, Aloyzai. Labas rytas, Florensija.
Vis pamirštu, kad jai gėda rodytis viešumoje.
Na, bet vis tiek sėkmės tau šiandien. Tau jos prireiks.
Damos, gal pakikentumėt?
Kadangi Karsono nėra, manęs paprašė apie viską pranešti.
Taigi, klausykit, klausykit,
dabar - lygiai devynios valandos, ir, pasak miesto chartijos,
metas išrinkti miesto merą.
Turime du kandidatus - Aloyzą Menlovą
ir Mildred Leiton.
Balsuokite už Leiton!
Leiton - į meres!
Balsuosime pagal Šmigadūno tradiciją, pakeldami rankas.
- Visi, kas remia Mildred... - Džošai!
Kur Džošas? Dr. Skineris?
Nematėt jo? Turiu su juo pasikalbėti.
Gal malonėtum? Netrukus prasidės mero rinkimai!
Bėdos ir nesantaika, žmonės. Bėdos ir nesantaika!
Pala, ką?
Kažką praleidau? Reikia dainuoti?
- Ar galime tęsti balsavimą, Hovardai? - Taip, brangioji.
Balsuokime pakeldami rankas.
- Kas remiate Mildred... - Melisa!
Dėl Pyto meilės!
Džošai.
- Aš atsiprašau. - Mel.
Ne. Aš atsiprašau.
Atleisk, jog galvojau, kad viskas, kas nebuvo tobula, buvo nesėkmė.
Kad elgiausi taip, lyg būtum našta, kurią turiu nešti,
sekdama kažkokią juokingą savo fantaziją.
Kad verčiau tave pasikeisti,
nė nepagalvodama, jog galbūt ir aš turėčiau pasikeisti.
Noriu, jog žinotum, kad noriu būti su tavim ilgai ilgai.
Kad aš renkuosi tikėti mumis.
Nesvarbu, kur - Šmigadūne ar Niujorke.
Nes aš myliu tave, Džošai Skineri.
Ir daugiau nieko man nereikia.
Nemoku žodžiais išreikšti jausmų
Romantika man - svetima Kalbėti apie tai - sunku
Šaipiausi iš dalykų sentimentalių
Bet dėl tavęs net uždainuoti galiu
Džošai.
Mano širdis - akmeninė, kieta
Net būdama šalia
Jautiesi vieniša
O aš tik laidžiau pašaipas kandžias
Bet dėl tavęs net uždainuot galiu
Apkabinti trokštu tave
Sukti ir sukti ratu
Kad amžiams liktume drauge
Apkabinti trokštu tave
Sukti ir sukti ratu
Nes esi mano širdyje
Priimki mano ranką tu
Kad gyvenimo keliu
Žengtume kartu
Mylėtume ir džiaugtumės abu
Nes dėl tavęs net uždainuot galiu
Priimki mano ranką tu
Priimsiu ją su džiaugsmu
Kad kovotume kartu
Mylėtume ir džiaugtumės abu
Nes dėl tavęs net uždainuot galiu
Ne! Būūū! Ne!
Ko džiūgaujat dėl tų miesčionių nusidėjėlių?
Gal pamiršot, ką jie padarė šiam miestui?
Ne. Aš nepamiršau, ir, tikiuosi, niekuomet nepamiršiu.
Tikiuosi, niekas nepamiršit.
Nes jų dėka Šmigadūnas tapo geresniu. Visiems.
Suprantu, jog turėčiau jos nekęsti, bet aš ją savotiškai myliu.
Kaip gali sakyti, kad jų dėka Šmigadūnas tapo geresniu?
Visiška kvailystė!
Pirmiausia, meras...
Meras? Papasakosiu jums apie merą.
Meras pagaliau buvo sąžiningas ir prisipažino.
Ir už tai aš jį myliu.
Ačiū, Florensija.
Ir aš tave už tai myliu.
Tik, žinai, ne lovoje.
Patikėk, suprantu. Aš juk ne kvaila.
Galbūt atėjo metas mums visiems pasekti mero pavyzdžiu
ir būti sąžiningiems?
Pasakysiu, aš - ne Karsono sesuo.
Aš esu jo motina.
Taip ir galvojau! Žinojau, kad tas vaikas - benkartas!
Pati tu tokia!
Galite vadinti jį baisiausiais žodžiais.
Tačiau mano sūnaus gimimo aplinkybės niekaip nesusijusios su tuo, kas jis toks.
Myliu tave, Karsonai.
Ir aš tave myliu, mama.
Kas negerai?
Nė nesupratau, kaip stipriai norėjau, kad mane taip vadintum.
Ak, liaukitės!
Turbūt manai, kad visi susižavės,
jog tu su meru nusprendėte viešai išsiskalbti skalbinius.
Atsipeikėk, sesut, nes judu - vieni!
O mes esame geri, padorūs žmonės.
Dievobaimingi šmigadūniečiai, kokiais visi ir trokštame būti!
Tiesą sakant, aš visai nenoriu tos užeigos.
Noriu būti aktoriumi.
Rengiau pasirodymus apie savo tėvo mirtį pastaruosius dvejus metus.
Taip! Pirmyn, Harvi!
Pamenat pernykštį gaisrą senajame malūne? Aš pats jį padegiau.
- Fui. - Man patinka save žaloti.
Taip gaunu dėmesio.
Toks jau tu, Pytai.
Oi!
Tiesą sakant, aš - veterinaras.
O aš, manau, - socialistė.
Man nusibodo būti nedorėliu.
Noriu būti geresniu.
Žinokite,
tos žiedų rungties neįmanoma laimėti.
Ką gi, metas balsuoti. Taigi...
Aš susilaukiau vaikelio ne santuokoje, su jūreiviu. Taip, girdėjau.
Nense! Ką darai?
Metas visiems sužinoti, mama.
Pavargau slapstytis tik todėl, kad tu manęs gėdijiesi.
Mama?
Ojė.
Rodos, ir tu turi paslapčių, Mildred.
Leisi jam taip su manimi kalbėti, Hovardai? Leisi?
Jis tik sako tiesą, Mildred. Ir aš dėl to džiaugiuosi.
Atleisk, Nense. Nederėjo mums tavęs slapstyti.
Ir jei jau sakome tiesą,
metas jums visiems sužinoti...
kad ir aš esu homoseksualus.
Ir man patinka Aloyzas.
Tikrai?
O, ne. Ne. Negali būti.
- Mildred... - Ne! Tik nereikia manęs gailėti.
Nes aš esu stipresnė už tave. Stipresnė už jus visus!
Tad pirmyn, rėžkit visi savo „tiesas“.
Nes tikroji tiesa tokia: visi esate padugnės!
Tikiuosi, visi keliausite tiesiai į pragarą,
nes ten jums ir vieta, kvailiai!
Nekenčiu jūsų!
Ką gi. Metas balsuoti.
Paaiškinsiu, ką tiksliai norėjau pasakyti.
Visi, kurie palaikote Mildred Leiton, pakelkite rankas.
Hovardai... pakelk ranką.
Ne, Mildred.
Ką gi, vienas balsas už Mildred Leiton.
Dabar pakelkite rankas tie, kas palaikote Aloyzą Menlovą.
Rodos, meras Menlovas surinko daugumą balsų.
Ačiū! Ačiū už palaikymą.
Džiaugiuosi, kad esu pirmasis atviras gėjus Šmigadūne.
Ką čia darai?
Suprantu, ką reiškia, kai nori visus pakeisti
ir galvoji, kad tai - vienintelis būdas būti laimingai.
Bet taip nėra.
Turi išmokti paleisti.
Bet... aš esu geras žmogus.
Ne visai.
Visus smerki ir kontroliuoji. Esi tikra kalė.
Taip.
Bet gali pasikeisti.
Tuo pokyčiai ir įdomūs.
Visuomet yra vilties, kad galime būti geresni.
Dar nevėlu. Patikėk.
Taip keičiamės mes
Po truputį, nejučia
Pažvelgiam į save iš šalies
Pamatome, kokie esame išties
Taip augam ir tobulėjam
Sulig kiekvienais metais gerėjam
Išmok, nebijok, pirmyn
Tegul skausmas nugrimzta užmarštin
Žaizda
Melas
Bučinys
Atsisveikinimas
Mes stengiamės
Tikimės
Siekiame
Mėginame
Kryžkelės stebuklas
Dvi širdys susitinka Ir pasuka drauge
Taip keičiamės mesTaip keičiamės mes
Taip
Keičiamės mes
- Taip keičiamės mes - Taip keičiamės mes
Po truputį, nejučia
Pažvelgiam į save iš šalies
- Pamatom, kokie esame išties - Pamatom, kokie esame išties
- Augam ir tobulėjam - Augam ir tobulėjam
Sulig kiekvienais metais gerėjam
Išmok, nebijok, pirmyn
Taip keičiamės mes
Keičiamės mes
Šmigadūne
Saulė šviečia Ištisą liepą ir birželį
Oras gaivus kutena noselę
Šmigadūne
Mes mokomės keistis Mes mokomės augti
Nežinome mes Ką ateitis mums atneš
Bet esam kupini vilties Ir vadiname ją
Taip, esam kupini vilties Ir vadiname ją
O, esam kupini vilties Ir vadiname ją
Šmiga...
Taip keičiamės mes
Po truputį, nejučia
Pažvelgiam į save iš šalies
Pamatome, kokie esame išties
Taip augam ir tobulėjam
Sulig kiekvienais metais gerėjam
Išmok, nebijok, pirmyn
Taip keičiamės mes
Keičiamės mes
Šmigadūne
Saulė šviečia Ištisą liepą ir birželį
Oras gaivus kutena noselę
Šmigadūne
Mes mokomės keistis Mes mokomės augti
Nežinome mes Ką ateitis mums atneš
Bet esam kupini vilties Ir vadiname ją
Taip, esam kupini vilties Ir vadiname ją
Ak, esam kupini vilties Ir vadiname ją
Šmiga...
Išvertė Akvilė Katilienė