LORNE MICHAELS BEMUTATJA
TIZENHÉT ÓRÁVAL DALÁRIA ELŐTT
Jól van, lássunk hozzá!
Várj! Nem kéne megnézni a leírást?
Nem.
Ez is olyan lesz, mint a társasjáték?
Mert egyedül fogsz játszani.
Jó, nézzük a leírást! Mi az első lépés?
Pillanat!
Mit ír?
Csak képek vannak.
Mi? És ez mire jó?
Szerintem semmire.
Lehet, hogy menet közben elfogyott a pénzük? Ez hogy lehet?
Oké, teszek rá! Dugjuk a rudakat a lyukakba!
Ne huncutkodj, Gimble!
Akkor...
Ez a leghosszabb? Ezek meg...
- Ennek... Igen, megvan. - Az.
Ez most az oldala vagy a teteje?
- Ez megy belülre. - Ezek itt bilincsek.
- Helló! - Csak...
Ez megy ide.
Úgy tűnik.
Ez meg ide.
Mert beleillik.
És ezt ide kell tenni a végére.
Meg is vagyunk.
Nem aggaszt, hogy ezek kimaradtak?
Nem... Ez tartalék. Nincs rájuk szükség.
És ez megy... ide.
Ezek ide.
És...
Kész is a sátor!
Bár Marv és Joanna is láthatná!
Oké, akkor...
- Jó tágas! - Tényleg?
- Nagyon várlak bent. - Komoly?
- Drágám, kérlek, fáradj be! - Hű!
- Aha. Köszöntelek. - Köszi. Úristen, de jó!
Aktiválom a védelmi rendszert.
- Rengeteg hely van. - Bizony!
Bocs, hogy kinyírtam a sátrat.
Nem érdekes. Nem a te hibád.
De, tudom, hogy rettegsz attól, hogy a szabadban aludj.
Kivéve, ha veled lehetek.
Carson!
Carson?
Hagyjon békén!
Helló, öcskös!
Menjen innen!
Ez meg mi volt?
Mondtam, hogy tűnés!
Hé! Állj le!
Várjunk csak! Miért vagy alsóban?
Semmit nem hordok, amit tőle kaptam.
És az alsó kitől van?
Carson, azonnal gyere le onnan!
Nem! Többé látni se akarom a nővéremet!
Szóval mostantól a fa tetején fogsz élni?
Ha akarok.
Jó, akkor felmegyek.
Oké. Neked kell lejönnöd.
És meg kell bocsátanod a nővérednek... az anyádnak.
Tisztára, mint a Kínai negyedben.
- Az mi? - Egy film.
- Mint a Szájkosaras kosaras? - Nem.
Figyu! Tudom, hogy haragszol Emmára, de...
Hazudott nekem.
Mindvégig az anyám volt, és hazudott nekem!
Úgy van. Hazudni csúnya dolog.
De azt hitte, helyesen teszi.
Az emberek bonyolultak. Az anyukák is szoktak hibázni.
De nem menekülhetünk előlük csak azért, mert nem tökéletesek.
Meg kell bocsátanunk nekik.
- Nem megy. - Tudom, nehéz.
Egy kapcsolat nem olyan, mint kazun játszani.
Dolgozni kell rajta. De megéri.
Gondolj csak bele!
Tényleg soha többé nem akarod látni? Soha az életben?
Azt hiszem, készen állok. Lemegyek.
Oké. Akkor...
Carson!
Úgy sajnálom, Carson!
Miért hazudtál?
Mert féltem, hogy mit szólnak mások.
De nem kellett volna, mert büszke vagyok arra, hogy az anyukád vagyok.
Én most megyek.
Ne! Várj!
Köszönöm, hogy megtaláltad Carsont.
És köszönök mindent, amit értünk tettél.
Jó ember vagy.
Szeretnék veled élni egy olyan helyen, ahol a nulláról kezdhetem.
Szóval, ha te is akarod...
Holnap reggel a hídon át elmehetünk a városból,
és New Yorkba utazhatunk együtt.
Vágjunk bele!
Melissa!
Jorge?
Úgy örülök, hogy megvan!
Blerky elmondta, mit tett. Megbocsáthatatlan.
Azért jöttem, hogy hazavigyem,
mert magát szeretem, és senki mást.
Tudtam, hogy engem választ.
Készen állok a kihívásokra, hogy a kedvére való férfit faragjon belőlem,
és követem, ahová csak megy.
Ha ön is akarja.
Igen?
Hát persze!
Szerelmes a fiamba?
Mama, te csak a sofőr vagy.
Jorge, kérlek! Mondanom kell valamit.
Egy hete halt meg a karomban a férfi, aki 50 éven át volt a férjem.
Vele együtt magamból is eltemettem egy darabot.
Úgyhogy tudok ezt-azt a szerelemről.
Mondja, szereti a fiamat?
Egy szíve van.
Biztos neki akarja adni?
Jorge!
Melissa, ne! Mi összetartozunk.
Másnak akarja adni.
Mama, ne szólj bele!
Azt hiszem, de az igazat megvallva, nem tudom.
Mármint van olyan,
amikor azt érzem, hogy csak mi ketten vagyunk a világon.
És nevetünk, és összenézünk, és az varázslatos.
De máskor meg nem értünk egyet,
és azt se tudom, hogy szeretjük-e egymást.
És olyankor szörnyen magányos vagyok.
Mi'jita, pontosan ez a szerelem.
A létezése nem bizonyítható.
Az ember úgy dönt, hogy hisz benne. Nap mint nap.
Menjen, keresse meg! Mondja el neki, mit érez!
Jorge, szállj be! A szerelméhez visszük Melissát.
- Mama... - Gyerünk! És ne nyafogj!
Olyan jóképű vagy! Hamar találsz valakit.
Gyere! Igyekezz!
El se hiszem, hogy New Yorkba megyünk!
Úgy van. Az a világon a legnagyszerűbb város.
Milyen ott, dr. Skinner?
Fantasztikus! Imádni fogod.
Hatalmas felhőkarcolók, rengeteg ember és fények,
egy csomó... drogéria.
Lesz hó is?
A MAGÁNYOS SZOBA SZÍNPAD
Igen, hó is lesz.
És édesség?
Igen. Az is lesz.
Akkor szerintem New Yorkban megvan minden.
Oké. Indulhatunk az új életünk felé?
Háromra. Egy, kettő, három.
Minden rendben?
Igen, minden, csak...
Nagy dolog, hogy újból hazamegyek.
Hogyne. Csak nyugodtan!
De...
nem lesz meg minden New Yorkban, igaz?
Egészen elképesztő.
Meggyőződésed, hogy te vagy a legokosabb,
de a legfontosabb részlet mégis elkerülte a figyelmedet.
Nagyon sajnálom, Emma.
Most meg mi van?
Betojt! Csókold meg!
Nagyon kedvellek.
Mindkettőtöket.
Más lettem miattatok.
Jobb ember.
Úgy sajnálom!
Én nem...
- Nem... - Tudom.
Menj!
DALÁRIA VÁLASZTÁS MA
Szavazzon Laytonra! Önnek csak Mildred.
Szavazzon Laytonra! Mildredre! Szavazzon Laytonra! Köszönöm.
Jó reggelt, Aloysius! Jó reggelt, Florence!
Folyton elfelejtem, hogy nem mer mutatkozni.
Na mindegy, sok sikert! Szüksége lesz rá!
Hölgyeim! Egy kacajt?
Mivel Carson nincs itt, ezért én teszem a bejelentéseket.
Úgyhogy, közhírré tétetik!
Az óra pontosan kilencet mutat, és a városi szabályzat szerint
ideje polgármestert választani.
A két jelölt: Aloysius Menlove...
és Mildred Layton.
Szavazzunk Laytonra!
Laytont polgármesternek!
Hagyományosan, kézfeltartással fogunk szavazni.
- Akik Mildredet választják... - Josh!
Hol van Josh? Dr. Skinner?
Nem látták? Beszélnem kell vele.
Nem zavarunk? Épp polgármestert választanánk.
Csapás és veszedelem, emberek! Csapás és veszedelem!
Pillanat, mi van?
Lemaradtam valamiről? Egy dalról?
- Folytathatnánk, Howard? - Igen, drágám.
Kézfeltartással szavazunk.
- Aki Mildredet akarja... - Melissa!
Jaj, az ég szerelmére!
Josh!
- Sajnálom! - Mel!
Nem. Komolyan.
Bocs, hogy kudarcnak éltem meg azt, ami nem volt tökéletes.
Hogy úgy bántam veled, mintha teherként cipelnélek
a röhejes álomvilágba vezető utamon.
Hogy rád erőltettem a változást,
és eszembe se jutott, hogy nekem is változnom kell.
Szeretném, ha tudnád, hogy nekem ez nem futó kaland.
És úgy döntöttem, hiszek magunkban.
Legyünk akár Daláriában, akár New Yorkban, bárhol.
Mert szeretlek, Josh Skinner.
És nem kell több, mert mindig eleget nyújtottál.
Nem vagyok egy szószátyár ember
A szerelmeseken eddig csak nevettem
A romantikán én csak kacagok
De most dalolni akarok
Josh!
Kőkemény volt mindig a szívem
És olyan magányos vagy
Ha itt vagy mellettem
És jöttek szép sorban a bajok
De most dalolni akarok
Átölelnélek
És táncolnánk
Senki se érne fel hozzánk
Átölelnélek
És táncolnánk
És csak a szívünkre hallgatnánk
Itt vagyok hát, és nyújtom a kezem
Fogd most meg szépen
És légy mindig velem
Szeress, és fogadd el, mit adok
De most dalolni akarok
Itt vagyok hát, és nyújtom a kezem
Megfogom szépen
És ott leszek veled
Szeress és fogadd el, mit adok
De most dalolni akarok
Nem! Pfuj! Nem!
Miért tapsolnak a bűnös városiaknak?
Elfelejtették, mit műveltek itt?
Nem. Én nem, és remélem, nem is fogom.
Remélem, egyikünk se fogja.
Mert Dalária jobb hely lett miattuk. Mindannyiunknak.
Gyűlölnöm kéne, de mégis imádom.
Hogy mondhat olyat, hogy Dalária jobb lett miattuk?
Ez csak lárifári!
Először is a polgármester...
A polgármester? Hadd meséljek róla!
Végre őszintén elmondta, ki is valójában.
És imádom érte!
Köszönöm, Florence.
Én meg téged imádlak ezért.
Csak nem az ágyban, tudod.
Ó, tudom. Nekem elhiheted. Nem vagyok hülye.
Ideje, hogy kövessük a polgármester példáját,
és mondjuk el őszintén, kik vagyunk!
Én például nem Carson nővére vagyok.
Hanem az anyja.
Tudtam! Az a gyerek egy korcs!
Maga a korcs!
Nyugodtan sértegesse csak!
De a fiam születésének körülményei nem befolyásolják azt, hogy milyen ember.
Szeretlek, Carson!
Én is téged, anya!
Mi a baj?
Most jöttem rá, mennyire szerettem volna, ha így szólítasz.
Jaj, ne szórakozzanak!
A polgármesterrel együtt biztos csodálatot vár,
amiért kiteregeti a szennyesét.
Ébresztő, kislány, mert magukra maradtak!
Mi, a jó és tisztességes népek,
Dalária istenfélő polgárai tudjuk jól, kik akarunk lenni!
Én speciel utálom, hogy fogadós vagyok.
Színész akarok lenni.
Az elmúlt két évben egy apám halálát bemutató egyszemélyes darabon dolgoztam.
Ez az! Hajrá, Harvey!
Emlékeznek a tavalyi malomtűzre? Én okoztam.
- Juj! - Örülök, ha bajom esik.
Figyelemre vágyom.
Add önmagad, Pete!
Aú!
Igazából állatorvos vagyok.
Azt hiszem, szocialista vagyok.
Unom, hogy én vagyok a rosszéletű.
Meg akarok javulni.
És meg kell tudniuk,
a karikadobásban nem lehet nyerni.
Jó, akkor szavazzunk! Aki...
Leányanya lettem, a gyerek apja egy tengerész. Igen, az.
Nancy! Mit művelsz?
Ideje, hogy megtudják, anyám.
Nem akarok bujkálni csak azért, mert szégyellsz.
Anya?
Príma!
Szóval magának is vannak titkai, Mildred.
Hagyod, hogy így beszéljen velem, Howard? Valóban?
Ez az igazság, Mildred. És örülök, hogy kiderült.
Ne haragudj, Nancy! Nem lett volna szabad eldugnunk téged.
És ha már vallomásokat teszünk,
ideje, hogy megtudják...
én is homoszexuális vagyok.
És kedvelem Aloysiust.
Tényleg?
Jaj, ne! Nem. Ez nem lehet igaz.
- Mildred... - Nem! Engem ne sajnáljon senki!
Mert erősebb vagyok maguknál! Mindannyiuknál!
Úgyhogy rajta, csinálják csak, legyenek „őszinték”!
Mert megmondom, mi az igazság: Maguk mind béna csírák!
Remélem, megdöglenek, és pokolra jutnak, mert az ilyen barmoknak épp ott a helyük!
Gyűlölök mindenkit!
Jól van. Szavazzunk!
Szeretném tisztázni, hogy is értettem.
Aki Mildred Laytont szeretné polgármesternek, emelje fel a kezét!
Howard... emeld fel a kezed!
Nem, Mildred.
Jól van. Egy szavazat Mildred Laytonnak.
Aki Aloysius Menlove-ot szeretné polgármesternek, emelje fel a kezét!
Úgy látom, Menlove polgármester elsöprő győzelmet aratott.
Köszönöm! Köszönöm, hogy támogattak.
Megtisztelő, hogy én lehetek Daláriában az első nyíltan meleg akármi.
Mit művel?
Tudom, milyen érzés, ha át akarjuk formálni a környezetünket,
és azt hisszük, csak úgy lehetünk boldogok.
De ez nem igaz.
Meg kell tanulnia lazítani.
De... én jó ember vagyok.
Nem igazán.
Maga egy gáncsoskodó zsarnok seggfej.
Aha.
De nem kell örökre így maradnia.
Ezért jó a változás.
Mindig van remény, hogy jobbak lehetünk.
Még nem késő. Nekem elhiheti.
Mind mások leszünk
Átgondoljuk, fejlődünk
Minden ember kicsit más
Így jön el a változás
Így jobbak leszünk
A télből a tavaszba megyünk
Jót tesz majd a tanulás
Mert vár a megújulás
Ha fáj
Ha más
Ha kell
Ha vár
Adunk
Várunk
Kérünk
Mi már
Két szív, ha egymásra talál
Együtt ma új irányba áll
- Mind mások leszünk - Mind mások leszünk
Mind mások
Leszünk
- Mind mások leszünk - Mind mások leszünk
Átgondoljuk, fejlődünk
Minden ember kicsit más
- Így jön el a változás - Így jön el a változás
- Így jobbak leszünk - Így jobbak leszünk
A télből a tavaszba megyünk
Jót tesz majd a tanulás
Mind mások, mind mások leszünk
Leszünk
Dalária
Ahol most is él a romantika
És a levegő is kristálytiszta
Dalária
Itt mások lettünk, és jobbak vagyunk
Nem tudjuk, a jövőtől mit kapunk
De a remény neve nem más
Bár a remény neve nem más
Ó, a remény neve nem más
Dalári...
Mind mások leszünk
Átgondoljuk, fejlődünk
Minden ember kicsit más
Így jön el a változás
Így jobbak leszünk
A télből a tavaszba megyünk
Jót tesz majd a tanulás
Mind mások leszünk
Leszünk
Dalária
Ahol most is él a romantika
És a levegő is kristálytiszta
Dalária
Itt mások lettünk, és jobbak vagyunk
Nem tudjuk, a jövőtől mit kapunk
De a remény neve nem más
Bár a remény neve nem más
Ó, a remény neve nem más
Dalári...
A feliratot fordította: Basch Erzsébet