LORNE MICHAELS ESITTÄÄ
SEITSEMÄNTOISTA TUNTIA ENNEN SCHMIGADOONIA
No niin, tehdään tämä.
Eikö pitäisi katsoa ohjeita?
Ei.
Käykö tässä kuten sen lautapelin kanssa?
Kukaan ei pelaa sitä enää kanssasi.
Hyvä on, seurataan ohjeita. Mikä on ensimmäinen vaihe?
Odota.
Mitä siinä sanotaan?
Tässä on vain kuvia.
Miten tämä muka auttaa?
Ei se taidakaan auttaa.
Loppuivatkohan tämän tekijöiltä jotenkin rahat kesken?
Antaa olla. Keppejä aukkoihin vain.
Laitetaan teltta pystyyn.
Annahan minun...
Ovatko nuo pisimmät? Tässä on...
Tällä on... Kas näin. -Se siinä.
Mikähän tämä on, seinä vai katto?
Tässä on sisäpuoli. -Nämä ovat kuin puristimet.
Hei. -Koeta vain...
No, tämä menee tänne.
Tietääksemme.
Ja tämä tänne.
Ainakin se sopii.
Ja tuo kytkeytyy tuohon loppuosaan.
Eiköhän tämä tästä.
Huolestuttaako, että näitä on vielä paljon jäljellä?
Ne ovat ylimääräisiä. Ei niitä tarvita.
Ja tämä menee tänne.
Nämä tähän tapaan.
Ja...
Teltta on pystyssä!
Näkisivätpä Marv ja Joanna meidät nyt.
No niin, sitten...
Tämä on tilava. -Onko se mukava?
Haluan sinut tänne ja pian. -Ai?
Tulehan, kultaseni, ole kiltti. -Vau.
Niin. Tervetuloa. -Kiitos. Jessus, tämä on kiva.
Ja mitä turvallisin.
Tilaa riittää. -Kyllä vain.
Anteeksi, että rikoin teltan.
Ei se mitään. Ei se sinun syysi ollut.
Tiedän, että ulkona nukkuminen on pahin painajaisesi.
Kunhan olen kanssasi.
Carson.
Carson!
Carson?
Jätä minut rauhaan.
Hei.
Mene pois.
Mitä hittoa?
Sanoin, mene pois!
Hei! Lopeta tuo.
Hetkinen, miksi olet pelkissä alushousuissasi?
En pue ylleni mitään häneltä saamaani.
Keneltä sitten sait alusvaatteet?
Sinun pitää kuitenkin tulla sieltä alas nyt heti.
En tule. Enkä halua enää ikinä nähdä siskoani.
Vietätkö siis loppuelämäsi puussa?
Jos päätän niin.
Olkoon, sitten minä tulen ylös.
Okei, sinun pitää tulla alas.
Sinun pitää antaa anteeksi siskollesi... äidillesi.
Tämähän on kuin Chinatownista.
Mitä? -Se on elokuva.
Kuten Koriskenttien koiratähti? -Ei kuten se.
Kuule, tiedän, että olet Emmalle vihainen, mutta...
Hän valehteli minulle.
Hän oli äitini kaiken aikaa ja valehteli minulle!
Niin hän teki. Ja valehteleminen on väärin.
Mutta hän uskoi tekevänsä oikein.
Ihmiset ovat monimutkaisia. Äiditkin tekevät virheitä.
Mutta ei rakkaitaan voi paeta vain, koska he eivät ole täydellisiä.
Heille täytyy antaa anteeksi.
En voi. -Tiedän, että se on vaikeaa.
Ihmissuhteet ovat vaikeampia kuin kazoon soittaminen.
Ne vaativat työtä mutta ovat sen arvoisia.
Mieti vähän.
Etkö todella enää koskaan halua nähdä häntä? Enää ikinä?
Taidan olla nyt valmis tulemaan alas.
Selvä. Onko...
Carson!
Olen todella pahoillani.
Miksi valehtelit?
Pelkäsin, mitä ihmiset sanoisivat.
Mutta ei sillä olisi pitänyt olla väliä, sillä olen ylpeä, että olen äitisi.
Jätän teidät rauhaan.
Ei. Odota.
Kiitos, että löysit Carsonin,
ja kaikesta hänen hyväkseen tekemästäsi, ja myös minun.
Olet hyvä mies.
Ja haluan olla kanssasi ja elää paikassa, jossa voin aloittaa alusta.
Joten jos huolit minut,
ylitetään huomenna se silta, poistutaan Schmigadoonista -
ja lähdetään New Yorkiin yhdessä.
Tehdään se.
Melissa.
Jorge?
Onneksi löysin sinut.
Blerky kertoi, mitä teki sinulle, se on anteeksiantamatonta.
Tulin tänne viedäkseni sinut kotiin,
sillä rakastan vain ja ainoastaan sinua.
Tiesin, että valitsisit minut hänen sijaansa.
Olen valmis haasteisiin ja muovautumaan haluamaksesi mieheksi -
ja seuraan sinua, minne haluatkin mennä.
Jos huolit minut.
Huolitko?
Tietenkin.
Rakastatko poikaani?
Äiti, olet täällä vain kuskina.
Jorge, älä nyt. Minun täytyy sanoa jotain.
Viikko sitten mieheni kuoli käsivarsilleni 50 vuoden avioliittomme lopuksi.
Kun hautasin hänet, tuntui, kuin olisin haudannut osan itseäni.
Luulen siis tietäväni jotain rakkaudesta.
Kerro minulle, rakastatko poikaani?
Sinulla on yksi sydän.
Onko poikani se, jolle sen haluat antaa?
Jorge.
Melissa, ei. Kuulumme yhteen.
Haluat antaa sen jollekin toiselle.
Äiti, pilaat tämän.
Taidan haluta. Mutta totta puhuen en tiedä.
Toisinaan -
tuntuu, kuin olisimme maailman ainoat kaksi ihmistä.
Nauramme, katseemme kohtaavat, ja kaikki on kuin taikaa.
Mutta toisinaan tuntuu, että olemme täysin erillään toisistamme,
enkä edes tiedä, rakastaako hän minua ja rakastanko minä häntä.
Silloin tuntuu vain yksinäiseltä.
Mi'jita, kuvailemasi on rakkautta.
Sen ei voi todistaa olevan olemassa.
Siihen täytyy vain uskoa. Joka päivä.
Sinun täytyy mennä hänen luokseen. Kerro, mitä tunnet.
Jorge, tule! Viemme Melissa-neidin rakkaansa luo.
Äiti... -Tee se! Ja lopeta murjotus.
Olet mahtava. Löydät jonkun toisen tuota pikaa.
Tule! Pian nyt!
En voi uskoa, että lähdemme todella New Yorkiin!
Aivan, maailman hienoimpaan kaupunkiin.
Millaista siellä on?
Mahtavaa. Pidätte siitä varmasti.
Korkeimmat pilvenpiirtäjät ikinä, valtavasti ihmisiä ja valoja -
ja paljon apteekkeja.
Onko siellä lunta?
YKSINÄISEN HUONEEN TEATTERI
Kyllä, siellä on lunta.
Onko siellä makeisia?
Kyllä, siellä on makeisia.
Kuulostaa siltä, että New Yorkissa on kaikkea.
Olemmeko valmiit ylittämään sillan ja aloittamaan uuden elämän?
Kolmannella. Yksi, kaksi, kolme.
Kaikki hyvin?
Joo, kyllä. Minä vain...
Kotiin palaaminen on kai iso juttu.
Tietenkin. Kaikessa rauhassa.
Mutta -
New Yorkissa ei taida olla kaikkea?
Outo juttu.
Voi uskoa olevansa kaupungin viisain -
ja silti olla huomaamatta tärkeintä yksityiskohtaa.
Olen pahoillani, Emma.
Mitä tapahtuu?
Hän alkaa epäröidä. Suutele häntä!
Välitän todella sinusta.
Kummastakin teistä.
Muutitte minut.
Teitte minusta paremman ihmisen.
Olen kovin pahoillani.
En...
Minä en... -Tiedän sen.
Mene.
SCHMIGADOON - VAALIPÄIVÄ
Äänestäkää Laytonia. Mildrediä. Mildrediä, aivan.
Äänestäkää Laytonia. Mildrediä.
Huomenta, Aloysius. Huomenta, Florence.
Unohdin, että hän häpeää yhä liikaa esiintyäkseen julkisesti.
Onnea kuitenkin. Tulet tarvitsemaan sitä.
Naiset, käkättäisittekö?
Kun kerran Carson ei ole täällä, minua pyydettiin kuuluttamaan.
Kuulkaa minua,
kello on nyt tarkalleen yhdeksän, ja kaupungin peruskirjan mukaan -
on aika äänestää pormestari.
Kaksi ehdokasta ovat Aloysius Menlove -
ja Mildred Layton.
Ääni Laytonille!
Layton pormestariksi!
Schmigadoonin perinteiden mukaisesti äänestämme nostamalla kätemme.
Kaikki Mildrediä... -Josh!
Missä Josh on? Tri Skinner?
Onko kukaan nähnyt häntä? Minun pitää puhua hänelle.
Miten julkeat? Olemme valitsemassa pormestaria!
Riitaa ja koettelemuksia, väki. Riitaa ja koettelemuksia!
Hetkinen, mitä?
Jäinkö jostain paitsi? Laulusta?
Etenemmekö äänestykseen, Howard? -Kyllä, rakkaimpani.
Äänestämme nyt kädet nostamalla.
Kaikki Mildred... -Melissa!
Voi hyvä tavaton!
Josh.
Olen pahoillani. -Mel.
Ei. Minä olen.
Anteeksi. Käyttäydyin kuin kaikki, mikä ei ollut täydellistä, olisi pielessä.
Kohtelin sinua kuin taakkaa, jota piti kantaa -
matkalla johonkin naurettavaan fantasiaan.
Pakotin sinua muuttumaan -
miettimättä koskaan, että ehkä minunkin piti muuttua.
Haluan vain sinun tietävän, että haluan olla kanssasi aina loppuun asti.
Uskon meihin.
Oli se sitten Schmigadoonissa, New Yorkissa tai missä vain.
Sillä minä rakastan sinua, Josh Skinner.
Sinä riität minulle nyt ja aina.
En tunteistani puhu usein
En ole romanttinen Tavoin rakkautta jahtaavien
Kaikille tunteellisuuksille nauroin
Mutta sinä minut saat laulamaan
Josh.
Kuin sydämeni aina kiveä ollut olisi
Jopa kun olet kanssani
Tunnet yksinäiseksi olosi
Niinpä hypin Kukasta kukkaan ja kukkaan
Mutta sinä minut saat laulamaan
Sua pidellä sylissäni haluan
Kieputella ympäri
Vauhti pitää meidät yhdessä
Sua pidellä sylissäni haluan
Kieputella ympäri
Sillä sen sinä teit Sydämelleni minun
Tässä nyt olen ja kättäni tarjoan
Pyydän tarttumaan siihen
Jotta voimme ryhtyä toimeen
Rakkauden ja ilon puolesta Sitä teko aikaan saa
Sillä sinä minut saat laulamaan
Tässä nyt olen ja kättäni tarjoan
Minä tartun siihen iloiten
Jotta voimme ryhtyä toimeen
Rakkauden ja ilon puolesta Sitä teko aikaan saa
Sillä sinä minut saat laulamaan
Ei! Buu! Ei!
Miksi hurraatte näille syntisille kaupunkilaisille?
Unohditteko, mitä he tekivät tälle kaupungille?
En. Minä en ole unohtanut ja toivon, etten koskaan unohda.
Toivottavasti kukaan meistä ei unohda.
Sillä he tekivät Schmigadoonista paremman. Jokaiselle.
Minun pitäisi inhota häntä, mutta oikeastaan pidän hänestä.
Miten voit edes vihjata heidän tehneen Schmigadoonista paremman?
Johan on hölynpölyä!
Ensiksikin pormestari...
Pormestari? Minäpä kerron pormestarista.
Hän on viimein rehellinen sen suhteen, kuka todella on.
Ja siksi rakastan häntä.
Kiitos, Florence.
Tuon vuoksi rakastan sinua.
Mutta en seksuaalisesti.
Usko pois, tiedän kyllä. En ole hölmö.
Voisimme seurata pormestarin esimerkkiä -
ja olla rehellisempiä siitä, keitä todella olemme.
Esimerkiksi en ole Carsonin sisko.
Olen hänen äitinsä.
Tiesin sen! Tiesin, että lapsi oli äpärä!
Itse olet!
Nimitelkää vain häntä, miten haluatte.
Aviosäätyni poikani syntyessä ei silti määrittele häntä.
Rakastan sinua, Carson.
Minäkin rakastan sinua, äiti.
Mikä vikana?
En tajunnut, miten halusinkaan kuulla, että kutsuisit minua äidiksesi.
Älä nyt viitsi!
Sinä ja pormestari kai odotatte kunnioitusta -
kertoessanne salaisuutenne julkisesti.
Aika herätä, sillä te kaksi olette tässä aivan yksin!
Loput meistä ovat hyviä ja kunnon ihmisiä.
Jumalaapelkääviä schmigadooneja, jotka ovat juuri sitä, mitä sanovat olevansa!
Oikeastaan inhoan majatalon pitoa.
Haluan näyttelijäksi.
Olen työstänyt sooloesitystä isäni kuolemasta kahden vuoden ajan.
Mahtavaa! Niin sitä pitää, Harvey!
Muistatteko vanhan myllyn palon viime vuonna? Sytytin sen itse.
Oi joi. -On mukavaa, kun loukkaannun.
Teen sitä huomion vuoksi.
Ole ylpeä itsestäsi, Pete.
Oikeastaan olen eläinlääkäri.
Olen melko varmasti sosialisti.
En halua olla enää renttu.
Haluan olla parempi.
Nyt kaikki saavat tietää,
ettei renkaanheitossa voi voittaa.
No niin, on aika äänestää. Eli...
Tulin raskaaksi avioliiton ulkopuolella.
Nancy! Mitä sinä teet?
Kaikkien on aika tietää, äiti.
Olen kyllästynyt piileskelemään, koska häpeät minua.
Äiti?
Johan on.
Näemmä sinulla onkin salaisuuksia, Mildred.
Annatko hänen puhua minulle noin, Howard? Annatko?
Hän kertoo vain totuuden. Olen iloinen, että se tuli esille.
Anteeksi, Nancy. Meidän ei olisi pitänyt piilotella sinua.
Ja totuudesta puheen ollen -
on aika, että kaikki saavat tietää,
että minäkin olen homoseksuaali.
Ja rakastan Aloysiusta.
Rakastatko?
Voi ei. Ei. Tämä ei saa olla totta.
Mildred... -Ei! En halua sääliäsi.
Sillä olen sinua vahvempi. Olen teitä kaikkia vahvempi!
Joten siitä vain, kertokaa kaikki, olkaa vain "todellisia" itsejänne.
Tässä varsinainen totuus: olette roskaväkeä!
Kuolisittepa ja päätyisitte helvettiin,
sillä juuri sinne te typerykset kuulutte!
Vihaan teitä!
No niin. On aika äänestää.
Haluaisin selittää, mitä tuolla tarkoitin.
Mildred Laytonia pormestariksi kannattavat, nostakaa kätenne.
Howard, nosta kätesi.
En, Mildred.
No niin, yksi ääni Mildred Laytonille.
Ja nyt Aloysius Menlovea pormestariksi kannattavat, nostakaa kätenne.
Näemmä Menlove on pormestari äänivyöryllä.
Kiitos! Kiitos tuestanne.
Olen ylpeä ollessani Schmigadoonin ensimmäinen avoimesti homo.
Mitä sinä teet?
Tiedän, miltä tuntuu, kun haluaa korjata kaikki muut -
ja ajattelee, että on vain yksi tapa olla onnellinen.
Mutta niin ei ole.
Opi päästämään irti.
Mutta olen hyvä ihminen.
Etpä juuri.
Kontrolloiva ja tuomitseva kusipää sinä olet.
Niin.
Ei sinun täydy pysyä sellaisena.
Se on hienoa muutoksessa.
Aina voi toivoa olevansa jotain parempaa.
Koskaan ei ole liian myöhäistä. Lupaan sen.
Näin me muutumme
Kuvittelemme ja järjestelemme
Tajuamme miltä toisista vaikutamme
Tutkiskelemme ja tajuamme
Kas näin me kasvamme
Kukimme ja lumen sulatamme
Uusin tavoin opimme
Antaa kohoavan feenikslinnun palaa
Tuska
Valhe
Suudelma
Hyvästit
Mukaudumme
Toivomme
Kurkotamme
Yritämme
Risteyksen ihme
Kaksi sydäntä kohtaa Vaihtaa suuntaa kumpikin
Näin me muutumme -Näin me muutumme
Näin me
Me muutumme
Näin me muutumme -Näin me muutumme
Kuvittelemme ja järjestelemme
Tajuamme miltä toisista vaikutamme
Kuvittelemme ja järjestelemme -Kuvittelemme ja järjestelemme
Kas näin me kasvamme -Kas näin me kasvamme
Kukimme ja lumen sulatamme
Uusin tavoin opimme
Näin me Näin me muutumme
Me muutumme
Schmigadoon
Jossa aurinko helottaa Koko vuoden ajan
Ja ilma ihanan makea on
Schmigadoon
Jossa opimme muuttumaan Ja opimme kasvamaan
Mitä tulevaisuus tuo Sitä tiedä emme
Mutta toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Niin, toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Oi, toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Schmiga...
Näin me muutumme
Kuvittelemme ja järjestelemme
Tajuamme miltä toisista vaikutamme
Tutkiskelemme ja tajuamme
Kas näin me kasvamme
Kukimme ja lumen sulatamme
Uusin tavoin opimme
Näin me muutumme
Me muutumme
Schmigadoon
Jossa aurinko helottaa Koko vuoden ajan
Ja ilma ihanan makea on
Schmigadoon
Jossa opimme muuttumaan Ja opimme kasvamaan
Mitä tulevaisuus tuo Sitä tiedä emme
Mutta toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Niin, toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Oi, toivoa on kaikille Ja sitä kutsumme
Schmiga...
Tekstitys: Tero Mansikka