ЛОРН МАЙКЛЗ ПРЕДСТАВЛЯЄ
Шмигадун!
ДВА РОКИ Й П'ЯТЬ МІСЯЦІВ ДО ШМИГАДУНА
Її отримав Пейтон.
Пейтон отримав?
Аж не віриться.
Чому всі так носяться з цим Пейтоном?
Зустрінься з деканом Чен. Хай усе тобі пояснить.
-Серйозно, домовся про зустріч. -Нащо? Що вона скаже?
Усе добре. Я став хірургом не задля стипендій.
Я хотів допомагати людям, не розмовляючи з ними.
Запитай, чому так сталося, щоб точно знати, що ти зробив усе можливе.
-Чому Пейтон? -Перестань.
Добре.
Коханий, мені жаль.
Ти ж собаку на цьому завів.
Пробач, ти сказала «собаку завів»?
Коли стипендію, яку ти точно заслужив,
-дають іншому... -Зажди.
Собаку завів?
Мел.
Ти ставиш мене в складне становище,
бо я хочу, щоб ти й далі казала «собаку завів»,
але мушу пояснити, що правильно казати «собаку з'їв».
Я так не думаю. Правильно – «собаку завів».
Серйозно. Ти наполягаєш?
«Собаку з'їв» – це безглуздо. Нащо їсти собак? Це маячня.
А що таке, по-твоєму, «собаку завести»?
Добре на чомусь знатися.
З собакою багато мороки, тому треба чимало знати.
Ти стаєш майстром своєї справи – собаки.
У мене лише одне запитання:
англійська – точно твоя рідна мова?
-Ну ясно. -Вибач.
Я тебе люблю. Усі помиляються.
Я не помилилася.
Я просто хотіла тебе підбадьорити.
Тобі вдалося.
Пробач за сьогоднішнє.
Твоя правда про «завести собаку».
Це має сенс.
Дякую, коханий.
Жаль, що ти не отримав стипендії.
Дякую.
Ти ж не хотів би з'їсти іншого собаки?
Точно ні. Ти б так не вчинив.
А от завести собі песика ти б хотів.
Звісно, що так.
Глянь. Він зі мною згоден.
Меліссо, о боже, ви роздягаєтеся.
Ні... Тільки роззуваюся. Уже пізно.
Ви – як ковток свіжого повітря.
Як ви до цього додумалися? Ви така вільнодумна.
Я така.
І я роззуюся.
Пальчики, вернемо вас у природний стан.
Будемо ніжними мавпочками?
Ого. Закоханий ви геть інакший.
Але знаєте що? Мені це подобається, бо я не люблю все контролювати.
Може, згадаємо, яка наша найкраща трійка за день?
Тобто три найгірші моменти за день.
Ви перевернули мій світ з ніг на голову.
Хорхе, це не обов'язково.
Це дурна гра, у яку ми грали з колишнім,
дарма я про неї згадала.
Номер один – коли Гелен Прітт осудливо глянула на мене,
бо я вжила слово «запор».
О, яке веселе дикунство. «Запор».
Який ваш номер один?
Мій номер один...
це я. Я був жахливим лікарем.
О ні. Хоча...
Варто було б призначати менше води з радієм...
Я цілий день був неуважний, бо постійно думав про вас.
Як ви пробили мою стіну й залили все світлом.
Це прозвучить дивно, але я почуваюся так само.
Я вже давно не була така щаслива.
Раптом я зсередини палаю
Чи просто захопила новизна?
Почуття, які я відкриваю
Чи маряться вони, хто зна?
Це ніяк не можна пояснити
Що, коли, чому, і де, і як
Несподівано прийшлося полюбити
І від вас жадати слова
«Так»
Вибачте.
Це моя вина.
Це ж треба. Графиня вернулася раніше.
Як чудесно!
Меліссо, це графиня Ґабріель фон Блерком.
-А ще вона винайшла нержавіючу сталь. -Хорхе, перестань.
Я займалася алюмотермічним відновленням, і мені пощастило.
О боже. Усе, як у «Звуках музики».
Дайте вгадаю: ви щойно вернулися з міста,
щоб вийти за нього заміж?
Ми знайомі? Бо я б не забула такої красуні.
Ви така гарна пара.
Блеркі, моя дурненька Блеркі.
Ні. Думаєш, ми з нею танцювали?
Я просто крутив її,
бо вона вдавилася їжею...
Я Мелісса, нова медсестра.
А ти ще новіша, Блеркі,
ти просто сяєш!
Хорхе, у мене в горлі пересохло. Відкоркуй шампанське.
Уже біжу.
Він у вас закоханий.
Кожен би закохався у вас на його місці.
Ну що ви, ні. Тобто, можливо.
Ви богиня.
Ви така розумна й приваблива.
Поряд з вами я боса нечупара.
Як смішно.
Треба знайти ваші туфлі.
Скажу чесно, хоч це й дивно: ми з Хорхе закохані.
Знаю, вам від цього боляче,
але я відчуваю, передчуваю, так би мовити,
що ви люб'язно відступитеся.
Не можу пояснити чому. Назвімо це шостим чуттям.
Це чуття можна називати по-різному.
Які у вас спітнілі долоньки.
Нам треба познайомитися ближче.
Придумала. Покатаємося на машині. Завтра підійде?
Залюбки, Блеркі.
Вам вистачає нахабства мене так називати.
Хліб з родзинками.
-Так. -Салат з капусти.
Содова?
Ти дуже подобаєшся моїй сестрі. Раніше вона так не усміхалася.
Усі в місті вважають, що вона похмура й негарна.
Карсоне.
Іди порахуй мурах під сосною.
Уже біжу.
Хай би що думали містяни, я про них гіршої думки.
Усмішки переоцінені.
Двадцять шість.
Малий, не зупиняйся!
Ви в Шмигадуні надовго?
Запитую, бо раніше в мене вже були труднощі з пошуком
сезонних майстрів.
Якщо чесно, не знаю.
Мені дуже треба в Нью-Йорк.
Вам не можна. Там небезпечно.
Азартні ігри, злочинність
і бідолашні душі, які пробували досягти висот,
а тепер дурна гордість не дає їм вернутися додому.
Саме цим Нью-Йорк мені й подобається.
Там так багато різних людей.
Не знаю, може, це тому, що за всіма не встежиш,
але кожен у Нью-Йорку має шанс збудувати життя з нуля.
Сестра поцілувала доктора Скіннера! Моя сестра!
Карсоне, шпигувати погано.
Вдома тебе чекає покарання.
Покарання? Тоді я не скажу тобі, скільки тут мурах.
Він вважає, що всі повинні про все знати.
Нічого. Може, в майбутньому стане репортером.
Уже бачу заголовок.
«Емма цілує доктора Скіннера: шкільний скандал».
Усе гаразд. Він знає, що шепелявить.
Я теж шепелявила. Ми не вдаємо, що це не так.
Знаєте що? Ви чудово його виховуєте.
Тяжко бути йому і сестрою, і мамою.
Це вас не стосується.
Що? Пробачте. Це був комплімент.
Ну, дякую.
Ого. Здається, зараз буде дощ.
-Небо ясне. -Усе закономірно.
Нема дощу. Дощ. Нема дощу. Дощ.
Дуже гарно посиділи, Джош,
але нам з Карсоном треба йти.
Еммо, що сталося?
Карсоне, ходімо.
-Але доктор Скіннер... -Ми вже йдемо.
Що...
Еммо.
-Добрий день, місіс Лейтон. -Невже?
Перепрошую?
Я вас почула. Почула.
Зазвичай я б погодилася, що це добрий день.
Але не сьогодні. Бо наше місто в жахливому стані.
У нас тут біда, шановний
У Шмигадуні біда
Гляньте туди, ви це бачите? Арахісова шкаралупа прямо на вулиці
Як непритомний пияк У стічній канаві
Перетворюють міську площу На якийсь притон
Домівку блудниць І хмільних грішників
Темний кінотеатр посеред вулиці
Таке тепер наше містечко?
Такого майбутнього Ми бажаємо дітям?
Кажу вам, усе змінилося
Відколи заявилися ці чужинці
ВІТАЄМО ГОСТЕЙ!
З міськими звичаями Новомодними ідеями
Проміскуїтетом і порочністю
У цих самозванців
Серця холодніші Ніж пекельні ворота
Приїхали неодружені
І хтиві Хотіли розділити ложе
Безсоромна поява На аукціоні кошиків
І вже мер заявляє Про збочення небачені
А винні двоє чужинців
Які Біблії не діставали з шухляди
І все це призвело до горя й біди
Не маю нічого проти чужинців
Якщо вони пристойні люди
Які виглядають, говорять І поводяться, як ми
Одного поля ягоди Одного пір'я птахи
А не пащекувата погань Зі своєю маячнею
Глупством, дурнею, каверзами
Розбурхують усе Коли ми хочемо спокою
Як хробаки в льоху Як муха в молоці
І вони впливають Так, це правда
Впливають на ваших дітей
Як щипавки пролазять Крізь вуха в мозок
І скоро діти Вдома не захочуть помагати
Непроціджене молоко Скисне в коморі
Огризатимуться Біблію не читатимуть
З грамофонів зазвучить реґтайм
І це лише початок
Уже скоро, зовсім скоро
Ви не впізнаєте власного містечка
Я говорю про неонові вивіски Задимлені приміщення
Більярдні й розфарбовані дами
Блудниці з позашлюбними дітьми
Непутящі й лайливі чоловіки
Сам диявол танцюватиме У вас на ґанку
Викраде немовлят З колисок на світанку
Вівці злягатимуться з коровами
Діти з числом звіра на лобі
Усе через двох чужинців Доктора Скіннера й панну Ґімбл
ПЕКЕЛЬНА НЕБЕЗПЕКА!
Стежте за своїм чоловіком Не зводьте очей з дружини
Бо прийде біди й горя година
-Буде біда -Буде біда
-І горе -Горе
-А що вже казати про метисацію -Звучить страшно
-Моліться Господу -Господу
-Щоб врятував нас скоро -Нас скоро
Бо Шмигадун чекає Біда й горе
Біда, біда
Я вас не чую!
Біда, біда
Я люблю це містечко.
Усі знають, що мій прапрадід заснував Шмигадун,
коли натрапив на ці чудові землі, й сказав:
«Тут нас ніколи не знайдуть».
Мені так боляче. Мені боляче
бачити, як містечко гине прямо на наших очах.
Я застерігала мера, але думками він був деінде.
У власних штанях!
Сердешній дружині так соромно, що аж замкнулася вдома.
На цей раз навмисно.
Мені жаль, Флоренс!
Новий лідер. Ось що потрібно Шмигадуну.
Але хто?
Кому вистачить високоморальності, традиційних поглядів,
старого доброго американського духу,
щоб дати відсіч цим чужинцям?
-Мілдред Лейтон у мери! -Нізащо.
-Мілдред Лейтон у мери! -Ні.
-Мілдред Лейтон у мери! -Мілдред Лейтон у мери!
Добре, я згодна.
-Голосуй -Голосуй
-Голосуй за Лейтон ти -За Лейтон ти
Вона єдина врятує місто від Сатани
Врятуй нас
-Надіємось, що вона -Вона
-Врятує нас скоро -Скоро
Інакше всіх чекає біда і горе
Біда і горе
Смуток і страх
Біда і горе
У Шмигадуні чекає нас
ЛЕЙТОН У МЕРИ
Пробач, Піт!
Напиши «Я не шпигуватиму» 500 разів.
І не вставай, поки не закінчиш. Зрозумів?
Це жорстоко.
Дай мені олівця, друже.
Що це було на пікніку?
Чому твоя сестра так розсердилася?
Вона загадкова.
На, писатимеш удвоє швидше.
Зараз гляну.
Ми шахруємо!
Ні, я не вчу тебе шахрувати.
Усе чесно. Правило «Короля повітря».
От лихо. У вас показують фільми?
Рухомі картинки?
Так, я бачив таке в сінематографі.
Про чоловіка на велосипеді. Здавалося, що він справді перед нами.
Чудово. «Король повітря» – це фільм про пса,
який грає в шкільній баскетбольній команді,
бо не існує правила, яке б це забороняло.
Тобто ми не шахруємо, а користуємося лазівкою в правилах.
Ого, дякую!
Карсоне, я...
головне – не думай,
що старанно працювати погано.
Чи що «Король повітря» – гарний фільм. Це тобі не «Чоловік на велосипеді».
Тоді видаляєш вуглець з розплавленої сталі,
щоб її склад підтримував мікроструктуру.
Якось мені довелося варити суп у сміттєвому відрі з нержавної сталі,
і це врятувало День подяки, тому дякую.
А ще я хочу сказати:
так дивно, що Хорхе обрав мене, а не вас.
Ви підкорите кого завгодно.
Альфред Гічкок відмовився б від кремового торта, щоб помучити вас.
Любов дивна.
Це поширене явище, дорогенька.
Впливові чоловіки не можуть устояти перед прислугою.
Дякую за розуміння.
Тепер я почуваюся значно краще.
Зі мною таке трапляється постійно.
Вам дали пісню?
Це дивно, ви ж другорядний пер...
Мій рюкзак, чому...
Я крутила зі шведом Бйорном Служниця чай йому носила чорний
Виявилося, що у Бйорна Любов до служниць у порно
Знову я свій шанс профукала
Хоч розумна я й красива
З чоловіками мені Ніколи не таланило
Може, не варто співати за кермом?
Був ще Текс, що акціями торгував Шкарпетки штопати дівчину найняв
Від шкарпеток Текса до натяків На секс, і я знову ні з чим
Я старалась без упину
Та з чоловіками мені Ніколи не таланило
Закохалася в ролс-ройс Коула Мріяла нареченою стати
Та коли його шофер Виявився жіночої статі
Ох як вони мене прокатали
Чому вона все одно їде?
Мені цього прокляття не здолати
Бо в мого лікаря медсестра в халаті
І на жаль, хоче ця медсестра
Щоб як пил розвіялася я
Що ж, надіюся, ти розважилась
Бо тобі кінець – я наважилась
Цього разу, кицю Цього разу, кицю
Я не віддам
Свого чоловіка
Що ви робите?
Виходьте.
Це нержавіюча сталь?
Не підлещуйтеся. Хорхе мій. Я його кохаю.
Мені набридло чути, що з мого боку було дуже люб'язно відступитися.
Виходьте з машини!
І навіть не думайте вертатися.
Так не можна. Я не погана людина.
Ви вкрали мого нареченого й занапастили моє майбутнє.
Ви таки погана людина.
Про це ніхто прямо не каже, але я думаю, що ви нацистка.
Авжеж я нацистка.
Хоча б віддайте мій рюкзак...
Розкажете мені, що сталося?
Річ у тім, що я вам брехала.
Усім. Особливо Карсону.
Я йому не сестра.
Я його мама.
Еммо.
Це сталося випадково.
Я була така юна, батьки від мене відмовилися,
і я потрапила в пологову палату для неповнолітніх повій,
хоча ми себе такими не вважали.
Коли народився Карсон,
я сказала всім, навіть йому, що він мій брат.
Я не могла допустити, щоб Мілдред Лейтон і її квочки
говорили про нього всяке, якби знали правду.
Тепер цю правду знаєте ви.
Джош, я зрозумію, якщо ви захочете розірвати наші стосунки.
Еммо, це не змінює моїх почуттів до вас. Узагалі.
Карсоне.
Я ж казала тобі не вставати, поки не закінчиш.
-Ти не міг... -Ти мені брехала. Брехуха!
Ні, Карсоне.
МЕЛІССА
Ти загубив моє серце.
Я дала тобі серце, а ти його загубив.
Я точно його тобі не віддавав? Глянь у рюкзаку, бо я...
Чому ж тоді твоє серце в мене?
Може, я таки погана людина.
О ні, сцена з балетом?
Тільки не сцена з балетом.
Вони безглузді, вони дратують і все сповільнюють.
Ніхто не любить балету в мюзиклах.
У мене на це нема часу. Треба вертатися в Шмига...
Власне, мені не треба туди вертатися,
бо там мене ніхто не чекає.
Мене ніде ніхто не чекає,
тому я залишуся тут.
Карсон!
Так, так, так.
Я все життя гуляю по цих лісах.
Проте вперше зустрів 180-cантиметрового змія.
Насправді 185-сантиметрового. А важу я...
За те, що вкрав мою дівчину.
Тепер вона дівчина доктора Лопеса.
ДЖОШ
Я говорю про неонові вивіски Задимлені приміщення
Більярдні й розфарбовані дами
Блудниці з позашлюбними дітьми
Непутящі й лайливі чоловіки
Сам диявол танцюватиме У вас на ґанку
Викрадатиме немовлят З колисок на світанку
Вівці злягатимуться з коровами
Діти з числом звіра на чолі
Усе через двох чужинців Доктора Скіннера й панну Ґімбл
Стежте за своїм чоловіком Не зводьте очей з дружини
Бо прийде біди й горя година
-Буде біда -Буде біда
-І горе -Горе
-А що вже казати про метисацію -Звучить страшно
-Моліться Господу -Господу
-Щоб врятував нас скоро -Нас скоро
Бо в Шмигадуні нас чекає Біда і горе
-Голосуй -Голосуй
-Голосуй за Лейтон ти -За Лейтон ти
Вона єдина врятує місто від Сатани
Врятуй нас
-Надіємось, що вона -Вона
-Врятує нас скоро -Скоро
Інакше всіх чекає біда і горе
Біда і горе
Смуток і страх
Біда і горе
У Шмигадуні чекає нас
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська