LORNAS MAIKLSAS PRISTATO
DVEJI METAI IR PENKI MĖNESIAI IKI ŠMIGADŪNO
Stipendiją skyrė Peitonui.
Peitonui?
Netikiu.
Kodėl tas Peitonas taip visiems rūpi?
Turėtum kreiptis į Dyną Čang. Tegul ji tau pasako.
- Rimtai, užrašysiu tave. - Kodėl? Ką ji pasakys?
Viskas man gerai. Chirurgu tapau ne dėl stipendijos.
Tapau juo, nes norėjau padėti žmonėms su jais nekalbėdamas.
Tiesiog paklausk jos, kas nutiko, tada žinosi, kad padarei viską, ką galėjai.
- Peitonas? Nesąmonė. - Liaukis, prašau.
Gerai.
Apgailestauju, mielasis.
Žmogus žmogui - šuo.
Atleisk, sakei „šuo“?
Jjuk darbas, kuris buvo tiesiog tau skirtas,
- atiteko kažkam... - Palauk.
Šuo?
Ak, Mel.
Tu mane pastatei į labai sunkią padėtį,
nes man reikia, kad kartotum tą „šuo“,
bet privalau pataisyti tave, kad sakoma „žmogus žmogui - vilkas“.
Nemanau. Šuo.
Tu nesutinki?
„Žmogus žmogui - vilkas“ nieko nereiškia. Žmonės su vilkais neturi nieko bendro.
O tai jau šuo ką reiškia?
Tai reiškia, kad pasaulis - žiaurus.
Kad su tavim bus elgiamasi kaip su šunimi.
Būsi kaip šuo.
Gerai, noriu paklausti.
Ar anglų kalba tau - gimtoji?
- Gerai, mielasis. - Ne, atleisk.
Klausyk, aš tave myliu. Nieko tokio kartais suklysti.
Aš neklystu.
Tik norėjau, kad geriau pasijaustum.
Pasijutau.
Atleisk dėl šiandienos.
Buvai teisi dėl šuns.
Tikrai puikus posakis.
Ačiū, mielasis.
O aš apgailestauju dėl stipendijos.
Ačiū.
O tu juk neskriaustum kito šuns?
Ne. Neskriaustum.
Pats mielai laikytum šunį, tiesa?
Taip.
Pažvelk. Jis sutinka su manimi.
Melisa, vaje, tu nusirenginėji.
Ne... O, ne, tik nusiaviau batus. Jau vėlu.
Tu - tikras šviežio oro gūsis.
Ir kaip tu sugalvoji? Esi tokia laisva.
Tokia jau esu.
Gerai, na, štai.
Pirštukai, jūs - laisvi.
Ar būsime švelnios beždžionės?
Įsimylėjęs tu kitoks.
Bet, žinai, ką? Man tai labai patinka, nes nenoriu visko kontroliuoti.
O jei reikėtų įvardinti tris dienos įvykius?
Turiu galvoje, tris blogiausias akimirkas.
Rodos, tu apvertei mano pasaulį.
Chorche, neturi to daryti.
Tai - kvailas dalykas, kurį darydavau su buvusiu vaikinu,
verčiau būčiau nesakiusi.
Gerai, bet man tai būtų akimirka, kai Helen Prit nepritariamai pažvelgė
kai pasakiau „užkietėję“.
Koks pozityvus neišsiauklėjimas.
O tavo akimirka?
Blogiausia dienos akimirka...
Aš. Buvau siaubingas gydytojas.
O, ne. Nors...
Gal galėtumėt išrašinėti mažiau radžio vandens, bet...
Visą dieną buvau išsiblaškęs, nes visą laiką galvojau apie tave, brangioji.
Kaip atveri mane ir pripildai šviesos.
Neįtikėtina, bet jaučiuosi, lyg tu būtum padaręs man tą patį.
Rodos, jau šimtą metų nebuvau tokia laiminga.
Mano jausmai staiga sprogo
Ar tai - tik naujumo virpesys?
Galva sukasi lyg stovint ant stogo
Ką darysiu, jei jie - tikri?
Aiškinti nėra prasmės
Niekas vis tiek nepatikės
Tik žinau, kad tave myliu
Gyvent be tavęs nebegaliu
Nebegaliu
Labai atsiprašau.
Aš pati kalta, tikrai.
Žiūrėkit. Grafienė anksti sugrįžo.
Kaip nuostabu!
Melisa, tai - grafienė Gabrielė von Blerkom.
- Ji, beje, išrado nerūdijantį plieną. - Chorche, prašyčiau.
Tiesiog analizavau aliuminioterminės redukcijos procesą ir man pasisekė.
Vaje. Tai - „Muzikos garsai“.
Leiskit spėti, ką tik grįžote iš miesto
ir ruošiatės už jo ištekėti, tiesa?
Mes pažįstamos? Tikrai nebūčiau pamiršusi tokios mielos būtybės.
Jūs tokia graži pora.
Blerki, Blerki. Kvailute Berkli.
Ne, ne. Manai, kad šokau su šia moterimi?
Ne, aš tik pasukau ją,
nes ji buvo užspringusi maistu...
Aš - Melisa, naujoji sesutė.
Atrodai tokia nauja, Blerki,
tiesiog švyti!
Chorche, aš mirštu iš troškulio. Atnešk šampano.
Taip, žinoma.
Jis tave įsimylėjęs.
Na, bet kuris jo vietoje įsimylėtų.
Ak... Liaukitės. Ne. Na, turbūt.
Jūs - tikra deivė.
Esate tokia protinga ir pritrenkianti.
Palyginti su jumis, esu basakojė piemenė.
Kaip juokinga.
Suraskime tavo batus, a?
Tiesa ta, neįtikėtina, bet mudu su Chorche įsimylėjome.
Suprantu, gali būti skaudu,
bet jaučiu, o gal labiau regiu viziją,
kad jūs gracingai pasitrauksite.
Negaliu paaiškinti, iš kur žinau. Vadinkime tai šeštuoju jausmu.
Tą galima vadinti įvairiai.
Kokios mažutės prakaituotos rankutės.
Mudvi turėtume geriau pažinti viena kitą.
Taip. Važiuokime pasivažinėti. Rytoj tinka?
Mielai, Blerki.
Nesivaržai taip į mane kreiptis.
Duona su razinomis.
- Taip. - Šviežių daržovių salotos.
Limonadas?
Tu labai patinki mano seseriai. Ji dar niekad tiek daug nesišypsojo.
Visi miestelio žmonės galvoja, kad ji - niūri.
Karsonai.
Eik ir suskaičiuok skruzdėles prie tos pušies, gerai?
Žinoma.
Ką begalvotų miestelio žmonės, aš apie juos galvoju dar blogiau.
Šypsena yra pervertinama.
Dvidešimt šešios skruzdėlės!
Skaičiuok toliau!
Kiek laiko dar planuoji būti Šmigadūne?
Klausiu todėl, nes prieš tai man sunkiai sekėsi rasti
padėjėją.
Jei atvirai, tai nežinau.
Man tikrai reikia grįžti į Niujorką.
Bet negali. Nesaugu.
Ten - lošimai ir nusikaltimai,
ten pilna žmonių, kuriems nepavyko įgyvendinti savo svajonių,
ir dabar išdidumas jiems neleidžia grįžti namo.
Būtent todėl Niujorkas man ir patinka.
Ten tiek daug visokiausių žmonių.
Nežinau, gal todėl, kad jų visų nepažįsti,
bet visi Niujorke gauna galimybę atrasti save iš naujo.
Mano sesuo pabučiavo dr. Skinerį! Mano sesuo!
Karsonai, nešnipinėk.
Kai grįšim namo, liepsiu parašyti sakinių.
Sakinių? Tada nesakysiu tau, kiek čia skruzdėlių.
Jam atrodo, kad visi turi viską žinoti vieni apie kitus.
Viskas gerai. Galbūt užaugęs bus reporteriu.
Jau matau antraštę.
„Ema pabučiavo dr. Skinerį: mokytojos skandalas.“
Ne, viskas gerai. Jis žino, kad švepluoja.
Ir aš šveplavau. Neapsimetinėjame, kad to nėra.
Žinai, ką? Tu šauniai jį augini.
Turbūt sunku būti ir seserimi, ir mama.
Tai - ne tavo reikalas.
Ką? Atleisk. Tai buvo komplimentas.
Na, ačiū.
Vaje. Rodos, tuoj lis.
- Danguje - nė debesėlio. - Yra seka, tiesa?
Nelyja. Lyja. Nelyja. Lyja.
Buvo labai smagu su tavimi pasimatyti, Džošai,
bet mums su Karsonu jau tikrai reikia eiti.
Palauk. Ema, kas nutiko?
Karsonai, metas eiti.
- Bet dr. Skineris buvo... - Ne, mums reikia eiti.
Ką...
Ema.
- Laba diena, ponia Leiton. - Ar tikrai?
Atsiprašau?
Pone, suprantu. Taip, suprantu.
Ir paprastai sutinku, taip, diena tikrai laba.
Bet ne ši diena. Kai miestelyje dedasi tokie dalykai.
Mus prispaudė bėda, gerasis pone
Šmigadūną prispaudė bėda
Pažvelk, ar matai, ką ir aš? Žemės riešutų lukštai
Guli sau kaip girtuokliai Griovy
Miesto aikštė Tuoj pavirs šiukšlynu
Pasileidusių moterų namai Ir naminukė
Glamonės Gatvės vidury
Štai kuo pavirto mūsų miestas
Ar tokios ateities linkim Mes vaikams savo?
Viskas pasikeitė, sakau
Po to Kai tiedu čia pasirodė
SVEIKI, ATVYKĖLIAI!
Su savo miesčioniškais įpročiais Ir naujoviškomis idėjomis
Ištvirkimu ir paleistuvyste
Įsibrovėliai
Jų širdys - akmeninės Moralės jie neturi
Visų pirma Jie - nesusituokę
Valdomi geidulių Nori viena lova dalintis
Begėdiškas elgesys Krepšių aukcione
O meras dabar skelbia Esąs iškrypęs
Ir dėl visko kalti Tie du atvykėliai
Kurie gyvenime Biblijos nebuvo atsivertę
Ir visa tai Bėdas ir nesantaiką atneš
Aš mielai priimsiu atvykėlius
Jei jie dori bus
Tokie kaip mes Kalbės ir elgsis gražiai
Ir gyvens padoriai
Nebus niekingi triukšmadariai Kurie tik niekus tauškia
Skambios frazės, žodžiai tušti Intrigos
Kelia audras Kai mes ramybės trokštam
Tarsi kirminai niekingi Tarsi puvėsis
Tuoj visus mus užkrės jie
Mūsų vaikai juos girdi
Ima viską į širdį
Nespėsit apsižvalgyt Ir vaikai ims jūsų neklausyt
Pienas rūgs neprižiūrėtas
Mokės jie tik atsikalbinėti Knygų nebeskaitys
Regtaimas rėks iš patefono
Ir tai - tik pradžia
Netrukus nė nepažinsit
Savo gimtojo miesto
Neoninės šviesos Dūmų pilni kambariai
Biliardinės ir moterys pieštos
Pasileidėlės gimdys Vaikus netekėjusios
Chuliganai keikūnai
Šėtonas - už lango
Iš lopšio išneš Kūdikius nakčia
Karvės ir avys santykiaus
Vaikai su šėtono žymėm Ant kaktos
Ir viskas - per tuos du dr. Skinerį ir panelę Gimbl
PRAGARAS! PAVOJUS!
Tvirčiau įsikibkit į savo vyrą Stebėkit žmoną savo
Artinasi nesantaika ir bėda
- Bėda bėda - Bėda
- Ir nesantaika - Nesantaika
- O kur dar mišrios santuokos - Skamba prastai
- Melskim Dievą - Meldžiam Dievą
- Kad mus išgelbėtų - Išgelbėk mus
Nes Šmigadūną puola Nesantaika ir bėdos
Nesantaika
Nesantaika, nesantaika
Negirdžiu jūsų!
Nesantaika, nesantaika
Myliu šį miestą.
Visi žinote, kad mano proprosenelis įkūrė Šmigadūną,
kai surado šį nuostabų žemės plotelį ir pasakė:
„Mūsų čia niekas nesuras.“
Bet man skaudu. Man skaudu
matyti, kai mūsų miestas ritasi žemyn tiesiog akyse.
Mėginau įspėti merą, bet jis galvojo apie ką kita.
Apie tai, kas jo kelnėse!
Jo vargšei žmonai taip gėda, jog ji užsidarė namuose.
Šįsyk, savo noru.
Apgailestauju, Florensija!
Naujo vadovo. Štai ko reikia Šmigadūnui.
Bet kas jis?
Kas turi aukštą moralę, tradicinį suvokimą,
gerą, senovinį, amerikietišką nusiteikimą
pasipriešinti šiems dviem svetimšaliams?
- Mildred Leiton - į meres! - Aš negaliu.
- Mildred Leiton - į meres! - Negalėčiau.
- Mildred Leiton - į meres! - Mildred Leiton - į meres!
Gerai, aš tą padarysiu.
- Metas balsuoti - Balsuoti
- Ir balsuoti už Leiton - Balsuoti už Leiton
Tik ji vienintelė Išgelbės mūsų miestą nuo šėtono
Išgelbėk mus
- Tikėkimės, kad ji - Tikėkimės, kad ji
- Greit išgelbės mus - Išgelbės mus
Nes mus užklupo nesantaika Ir bėdos
Nesantaika ir bėdos
Širdgėla ir siaubas
Nesantaika ir bėdos
Šmigadūne
LEITON - Į MERES
Atleisk, Pytai!
Dabar 500 kartų parašyk „aš nešnipinėsiu“.
Ir nė nebandyk atsistoti, kol nebaigsi. Ar supratai?
Tai - nežmoniška.
Ei, gali duoti pieštuką?
Taigi, kaip manai, kas nutiko per pikniką?
Kodėl tavo sesuo taip supyko?
Ji - paslaptinga.
Imk, dabar rašysi dvigubai greičiau.
Pažiūrėkim.
Mes sukčiaujam!
Ne, aš nemokau tavęs sukčiauti.
Jei neuždrausta, vadinasi, galima. Kaip filme „Air Bud“.
Varge. Jūs žiūrite filmus?
Kine?
O, taip, pone. Mačiau vieną.
Rodė žmogų ant dviračio. Atrodė, kad jis - visai šalia.
Puiku. Taigi, filme „Air Bud“
šuo priimamas į mokyklos krepšinio komandą,
nes taisyklėse neparašyta, kad šunims žaisti negalima.
Tad mes nesukčiaujam, tik išnaudojam spragą.
Vaje, ačiū!
Karsonai, tik...
Nepagalvok, jog tai reiškia,
kad neturi stengtis.
Ar kad tas filmas „Air Bud“ yra geras. Tai - ne „Žmogus ant dviračio“.
Tuomet tereikia iš išlydyto plieno po truputį pašalinti anglį,
kol jis pasiekia tokią sudėtį, jog gali palaikyti mikrostruktūrą.
Kartą viriau sriubą savo nerūdijančio plieno šiukšliadėžėje, ilga istorija,
ir tai išgelbėjo Padėkos dieną, tad ačiū tau.
Tik noriu pasakyti,
kažkokia nesąmonė, kad Chorchė pasirinko mane, o ne tave.
Tu gali turėti bet kurį vyrą.
Alfredas Hičkokas atsisakytų pyrago su įdaru, kad tave pakankintų.
Meilė - keistas dalykas.
Taip jau yra, mieloji.
Galingi vyrai visuomet turi pagalbininkų.
Ačiū už supratingumą.
Dabar jaučiuosi žymiai geriau.
Mano gyvenime taip jau visuomet nutinka.
Palauk. Tu dainuosi?
Keista. Juk nesi pagrindinė vei...
Palauk. Mano kuprinė, kodėl...
Kartą paprašiau tokio švedo Bjorno Kad tarnaitė atneštų kavos į lovą
Paaiškėjo, kad gašlusis Bjornas Labai mėgo su tarnaitėm porno
Ir planas mano Šuniui ant uodegos nuėjo
Esu graži ir protinga
Bet vyro man labai stinga
O gali vairuoti ir dainuoti?
O kartą dar toks Teksas buvo Ir samdinė jam viską siuvo
Ji meiliai kalba, jam kojines ado O aš lieku ant ledo
Stengiuos iš visų jėgų
Bet vyro niekaip nerandu
Koulo rolsroisą įsimylėjau Mintyse jau už jo ištekėjau
Bet paaiškėjo Kad jo vairuotojas yra ji
Ir man teliko jų kompanija smagi
Kaip ji vis tiek važiuoja?
Tai - prakeiksmas mano, argi ne?
Nes gydytojas jau dirba su sesute
Ir blogiausia, kad ta sesutė Nori, kad mano nė kojos nebūtų
Kad išnykčiau kaip dulkė
Bet, tikiuosi, tau jau gana
Tad dabar, mergyt, dink iš čia
Tavo laikas baigės jau Nebenoriu tavęs matyt daugiau
Tavo laikas baigės jau Ir šįkart vyras
Mano bus
Ką darai?
Lipk lauk.
Čia - nerūdijantis plienas?
Gali čia nepataikauti. Aš noriu Chorchės. Aš jį myliu.
Ir man jau nusibodo klausytis, kad galiu mandagiai pasitraukti į šalį.
Lipk iš automobilio!
Tik nesugalvok grįžti.
Taip negalima. Aš ne kokia blogiukė.
Tu suardei mano sužadėtuves ir sugriovei mano ateitį.
Tad taip, tu - blogiukė.
Taip, niekas tiesiai tau nepasako, bet aš manau, kad tu esi fašistė.
Žinoma, kad esu fašistė.
Gal bent kuprinę atiduo...
Gal pasakysi, kas negerai?
Negerai, nes aš tau melavau.
Visiems melavau. Ypač Karsonui.
Aš nesu jo sesuo.
Esu jo motina.
Ak, Ema.
Klausyk, taip neturėjo nutikti.
Buvau jauna, mano tėvai mane išvarė,
atsidūriau neklusnių mergaičių gimdykloje,
bet tikrai tokia nebuvau.
Ir kai gimė Karsonas,
pasakiau visiems, jam irgi, kad jis yra mano brolis.
Nenorėjau girdėti to, ką Mildred Leiton ir jos bobos
kalbėtų apie jį, jei žinotų tiesą.
Bet dabar, žinoma, tu žinai.
Suprasiu, jei nuo šiol viskas tarp mūsų baigta, Džošai.
Tai nekeičia mano jausmų, Ema. Visiškai.
Karsonai.
Juk liepiau tau nepakilti nuo stalo, kol nebaigsi rašyti.
- Juk negali būti... - Tu man melavai. Melagė!
Ne, Karsonai.
MELISA
Tu pametei mano širdelę.
Atidaviau ją tau, o tu ją pametei.
O aš tau tikrai neatidaviau jo atgal? Pažiūrėk kuprinėje. Nes tikrai, aš...
Tuomet kodėl tavo širdis pas mane?
Gal aš ir blogiukė.
O, ne, baletas?
Ne, baleto tai aš jau nešoksiu. Aišku?
Baletas - nesąmonė. Ten viskas taip lėtai vyksta.
Niekam nepatinka baletas. Niekam.
Aš neturiu tam laiko. Turiu grįžti į Šmiga...
Tiesą sakant, ne, neturiu grįžti,
nes manęs ten niekas nelaukia.
Neturiu vietos, tikrai,
kur turėčiau būti.
Karsonai!
Ką gi.
Vaikštau šiuose miškuose visą gyvenimą.
Ir pirmą kartą sutinku dvimetrinę gyvatę.
Tiesą sakant, 185 cm. O mano masės indeksas - 19...
Už tai, kad pavogei mano merginą.
Ji jau nebe su manimi, ji su daktaru Lopezu.
DŽOŠAS
Neoninės šviesos Dūmų pilni kambariai
Biliardinės ir moterys pieštos
Pasileidėlės gimdys Vaikus netekėjusios
Chuliganai keikūnai
Šėtonas - už lango
Iš lopšio išneš Kūdikius slapčia
Karvės ir avys santykiaus
Vaikai su šėtono žymėm Ant kaktos
Ir viskas - per tuos du dr. Skinerį ir panelę Gimbl
Tvirčiau įsikibkit į savo vyrą Stebėkit žmoną savo
Artinasi nesantaika ir bėda
- Bėda bėda - Bėda
- Ir nesantaika - Nesantaika
- O kur dar mišrios santuokos - Skamba prastai
- Melskim Dievą - Meldžiam Dievą
- Kad mus išgelbėtų - Išgelbėk mus
Nes Šmigadūną puola Nesantaika ir bėdos
- Metas balsuoti - Balsuoti
- Ir balsuoti už Leiton - Balsuoti už Leiton
Tik ji vienintelė Išgelbės mūsų miestą nuo šėtono
Išgelbėk mus
- Tikėkimės, kad ji - Tikėkimės, kad ji
- Greit išgelbės mus - Išgebės mus
Nes mus užklupo nesantaika Ir bėdos
Nesantaika ir bėdos
Širdgėla ir siaubas
Nesantaika ir bėdos
Šmigadūne
Išvertė Akvilė Katilienė