LORNE MICHAELS BEMUTATJA
KÉT ÉVVEL ÉS ÖT HÓNAPPAL DALÁRIA ELŐTT
Peytonnak adták.
Peytonnak?
Jaj, ezt nem hiszem el!
Miért vannak úgy oda Peytonért?
Beszélj Chang dékánnal! Tegyél fel neki kérdéseket!
- Nem vicc, kérjünk időpontot! - Minek? Mit mondana?
Amúgy nem zavar. Nem az ösztöndíjért lettem sebész.
Hanem hogy alvó embereken segíthessek.
Kérdezd meg az okát, hogy tudd, nem rajtad múlt!
- Peyton? Tényleg? - Elég!
Oké.
Sajnálom, drágám!
Ezek mind kutyaevők.
Bocs, de azt mondtad, hogy „kutyaevők”?
Ha másnak adják az ösztöndíjat,
- ami téged illet... - Várj csak! Ácsi!
Kutyaevők?
Jaj, Mel!
Nehéz helyzetbe hozol,
mert szeretném, ha megmaradnál a „kutyaevők”-nél,
de kötelességem elmondani, hogy helyesen „kutyaütők”.
Nem hinném. Kutyaevők.
Ragaszkodsz hozzá?
Annak semmi értelme, hogy „kutyaütők”. Olyan nincs, hogy kutyaütő. Sehol.
Akkor mik azok a „kutyaevők”?
Nagyon rossz emberek.
Annyira gonoszak, hogy képesek kutyát enni.
Megennék a kutyát is.
Na jó, kérdeznék valamit.
Az anyanyelveden beszélgetünk?
- Oké, szivi. - Jaj, bocsi.
Figyi, szeretlek! Tévedni emberi dolog.
Nem tévedek.
Csak fel akartalak vidítani.
Sikerült is.
Bocs a korábbi miatt.
Igazad volt a kutyaevők kapcsán.
Már értem.
Kösz, drágám!
Én meg sajnálom az ösztöndíjat.
Köszönöm.
Te nem ütnél meg egy másik kutyát, igaz?
Nem hát. Te soha nem tennél ilyet.
De lenne saját kutyád, igaz?
Úgy bizony!
Nézd csak! Ő is így gondolja.
Melissa, szavamra! Leveszi a ruháját.
Nem, dehogy, csak a cipőmet. Későre jár.
Maga kész felüdülés!
Hogy jutnak ilyenek az eszébe? Olyan szabad szellemű!
Ilyen vagyok.
Nos, tessék!
Ujjacskák, átadjuk magunkat a természetnek.
Ne legyünk mézesmackók?
A szerelem kissé megváltoztatta.
De tudja, mi van? Bírom, mert nem szoktam parancsolgatni.
Mi lenne, ha megbeszélnénk a mai top hármat?
Vagyis a három mélypontra gondoltam.
Fenekestül felforgatta az életemet.
Jorge, erre semmi szükség.
Csak egy butaság, amit a volt barátommal csináltunk,
és hiba volt szóba hoznom.
Oké, de az első az, amikor Helen Pritt rosszallóan nézett rám
a „székrekedés” szó miatt.
Ez aztán az alpári! „Székrekedés.”
Magának mi volt az első?
Hát nekem a mai első...
én voltam. A borzalmasan rossz orvos.
Jaj, nem! Ámbár...
Felírhatna kevesebb rádiumos vizet.
Nem bírtam koncentrálni, mert magán járt az eszem, drágám.
Ahogy feltárta a bensőmet és beengedte a fényt.
Őrület, de én ugyanezt éreztem ön iránt.
Egy örökkévalóság óta nem voltam ilyen boldog.
Arra vágyom, hogy csak veled éljek
Együtt legyünk mindig, kettecskén
Nem tudom, hogy amit én most érzek
Ha ez igaz, mihez kezdjek én?
Nem értheti ezt az érzést senki
Hogy mi és hol és mikor és hogyan
Nem számít a világon már semmi
Mikor szívem lángra lobban
Már
Ó, bocsásson meg!
Nyilván az én hibám.
Figyelem, emberek! A grófnő korábban ért vissza.
Ez csodálatos!
Melissa, ő Gabriele Von Blerkom grófnő.
- A rozsdamentes acél feltalálója. - Ugyan, Jorge!
Belekontárkodtam az aluminotermiás eljárásba, és szerencsém volt.
Ó, te jó ég! Akárcsak A muzsika hangjában.
Kitalálom. Most jött meg a városból,
és feleségül kell mennie hozzá?
Ismerjük egymást? Emlékeznék egy ilyen csodás teremtésre.
Milyen szép pár lesznek!
Blerky, Blerky. Kis butus Blerky!
Nem, nem. Azt hiszed, táncoltam ezzel a nővel?
Nem, csak kicsit megpörgettem,
hogy felköhögje az ételt, ami elakadt...
Melissa vagyok, az új nővér.
Te sokkal újabbnak tűnsz, Blerky,
ragyogsz és csillogsz!
Jorge, kiszáradtam. Áss elő egy kis pezsgőt!
Igen, hogyne.
Szerelmes magába.
Különben nem lenne férfi.
Ó... Elég. Nem. Mármint, lehet.
Maga egy istennő!
Okos és káprázatos.
Ön mellett egy mezítlábas szerencsétlenség vagyok.
Milyen mókás!
Keressük meg a cipőjét, jó?
Az van, hogy kész őrület, de Jorgéval szeretjük egymást.
És tudom, hogy fáj,
és van egy érzésem, nevezzük látomásnak,
hogy ön kegyesen félreáll az útból.
Nem tudom elmondani, honnan tudom. Nevezzük hatodik érzéknek!
Ó, rengeteg mindennek nevezhetjük.
Milyen kis izzadós kezei vannak!
Muszáj jobban megismernünk egymást.
Ó, tudom is. Menjünk kocsikázni! Holnap?
Nagyon szívesen, Blerky.
És nem fél így szólítani.
Mazsolás puszedli!
- Igen. - Káposztasaláta.
Százszorszépszörp?
Szerintem tetszik a nővéremnek. Még sose mosolygott ennyit.
A városban mindenki búvalbéleltnek tartja.
Carson!
Menj, számold meg a hangyákat ott a fenyőnél!
Hogyne.
Bármit is hisznek a városban, én rosszabbat hiszek róluk.
A mosoly túlértékelt.
Huszonhat hangya!
Számolj tovább, öcsi!
Meddig marad Daláriában?
Azért kérdem, mert általában nehézségeim támadnak
az átutazó ezermesterekkel.
Hogy őszinte legyek, nem tudom.
Vissza kéne mennem New Yorkba.
De nem mehet! Nem biztonságos.
A szerencsejáték és a bűnözés,
és a szegény párák, akik nagyra törtek,
de a büszkeségük miatt nem mehetnek haza.
Épp ezért imádom New Yorkot.
A városban mindenféle ember megfordul.
Talán azért, mert nehéz velük lépést tartani,
de New Yorkban mindenkiből új ember lehet.
A nővérem megcsókolta dr. Skinnert! A nővérem!
Carson, tudod, hogy nem szabad leskelődni!
Otthon büntetőfeladatot kapsz.
Tényleg? Akkor nem mondom meg, hány hangyát találtam.
Azt hiszi, mindenkinek mindenről tudnia kell.
Nem baj. Talán riporter lesz belőle.
Már látom is a címet!
„Emma megcsókolta dr. Skinnert: A gyalázatos tanítónő.”
Semmi gond. Tudja, hogy pösze.
Én is az voltam. Nem próbáljuk eltitkolni.
Tudod, nagyon szépen neveled.
Nehéz lehet egyszerre testvérként és szülőként.
Ehhez semmi közöd.
Mi? Bocsánat. Bóknak szántam.
Hát, akkor köszönöm.
Jaj, nekem! Esőre áll.
- Tiszta az ég. - Így váltakozik, nem?
Nem esik. Esik. Nem esik. Esik.
Ó, örültem, hogy találkoztunk, Josh,
de Carsonnal most mennünk kell.
Várj, Emma! Mi a baj?
Carson, indulnunk kell.
- De dr. Skinner... - Nem, mennünk kell.
Mit...
Emma!
- Jó napot, Mrs. Layton! - Biztos az?
Hogyan?
Ó, uram, értem ám. Nagyon is.
Általában azt mondom, hogy igen, ez egy jó nap.
De ma nem. Főleg a város állapotát elnézve.
Veszedelem fenyeget, jó uram
Veszedelem fenyegeti Daláriát
Nézze csak, látja azt, amit én? Mogyoróhéj az utcán
Mikor az ájult részeg az árokban hever
A főtérből kocsmapadlót csinál
Léha nők otthonát, spicces bűnösöket
Nagyjelenetet az út közepén
Mi lett ebből a városból?
Ilyen jövőt szánunk gyermekeinknek?
Én mondom, minden más lett
Amióta beállított a két jöttment
HELLÓ, IDEGENEK!
A városi módi, az újsütetű ötletek
A szabadosság és a züllés
A betolakodók betolakodtak
Szívük ridegebb a pokol kapujánál
Azok ketten nem házasok
Bujálkodnak, egy ágyban alszanak
Majd az a pimasz jelenet az árverésen
A polgármester pedig perverziókkal él
És mindennek oka a két idegen
Akik a Bibliát soha kézbe nem fogták
Ebből jön a veszedelem és a csapás
Nincs bajom másokkal
Már ha rendes emberek
Akik olyanok, úgy beszélnek Úgy élnek, mint mi
Mint két tojás, magunkfajták
Semmi hangoskodó mocsok, abszurd, blőd
Dőre, tücsök-bogár, fű-fa
Akik felkavarják nekünk az állóvizet
Élősködők a pincében, legyek a tejben
És megrontják, tessék, kimondtam
Megrontják gyermekeinket
Mint egy fülbemászó, eljutnak az agyukig
És a fiatalok lassan ellustulnak
A tej megsavanyodik szűretlenül a fejőben
Otthon feleselnek, nem olvasnak Szentírást
Ragtime bömböl a lejátszóból
És ez még csak a kezdet, emberek
Hamarosan nem fogunk, nem ám
Nem fogunk ráismerni a saját városunkra
Neonlámpák, füstös szobák
Biliárdtermek és feslett nők
A ledér lányok törvénytelen gyermekei
A huligánok káromkodnak
Az ördög táncol majd a teraszon
Éjfélkor kilopja a csecsemőket a bölcsőből
A tehenek a birkákkal frigyre lépnek
A gyerekek homlokára a fenevad jele kerül
Erről a két jöttment tehet: Dr. Skinner és Miss Gimble
POKOL! VESZÉLY!
Fogják erősen a férjüket És a nejüket ne érje rontás
Mert jön a veszedelem és a csapás
- Jön a csapás - A csapás
- És a veszedelem - Veszedelem
- A keveredést nem is említem - Ó, ez nem hangzik jól
- Imádkozzunk - Imádkozzunk
- A megváltásért - A megváltásért
Mert csapás és veszedelem vár ránk
Csapás, csapás, csapás, csapás
Csapás, csapás, csapás
Nem hallom!
Csapás, csapás, csapás
Imádom ezt a várost!
Mint tudják, az ükapám alapította Daláriát,
amikor rábukkant erre a csodás helyre, és azt mondta:
„Itt soha nem lelnek ránk.”
De fáj! Úgy fáj!
Látom, ahogy városunk a szemünk előtt süpped a fertőbe.
Szóltam a polgármesternek, de máshol jár az esze.
A nadrágjában!
A felesége szégyenében bezárkózott a házba.
És most szándékosan.
Sajnálom, Florence!
Daláriának új vezetőre van szüksége.
De ki legyen az?
Ki olyan erkölcsös és hagyománytisztelő,
akiben ott a jó és régimódi igazi hazai je ne sais quoi,
aki szembeszáll a két jöttmenttel?
- Mildred Laytont polgármesternek! - Nem lehet.
- Mildred Laytont polgármesternek! - Nem vállalom.
- Mildred Laytont polgármesternek! - Mildred Laytont polgármesternek!
Rendben, vállalom.
- Most szavazzunk - Szavazzunk
- És Layton a várományos - A várományos
A Sátántól csak ő mentheti meg a várost
Segíts most
- Jó, ha Mildred - Ha Mildred
- Segít elszántan - Elszántan
Mert csapás és veszedelem
Csapás és veszedelem
Árt majd, és nagy ára lesz
Csapás és veszedelem
Jön Daláriában
LAYTONT POLGÁRMESTERNEK
Bocs, Pete!
Írd le 500-szor, hogy: „Nem fogok leskelődni!”
És itt maradsz, amíg kész nincs. Érted?
Ez felháborító!
Öcskös, ideadnád a ceruzádat?
Szerinted mi történt a pikniken?
Miért lett olyan dühös a nővéred?
Kész rejtély.
Tessék, így gyorsabb.
Lássuk!
Ez csalás!
Nem. Nem csalásra tanítalak.
Ez így korrekt. Mint a Szájkosaras kosarasban.
Jaj! Ugye itt van mozi?
Mozgókép?
Ja, igen, uram. Láttam olyat a filmszínházban.
Egy férfi biciklizett. Mintha ott lett volna velünk.
Remek. A Szájkosaras kosaras egy kutyáról szól,
aki bekerül a sulis kosárcsapatba,
mert a szabálykönyv nem tiltja.
Szóval nem csalunk, csak kihasználjuk a kiskaput.
Hű, kösz!
Carson, én...
nem akarom, hogy azt hidd,
hogy minden az öledbe hullik.
Vagy, hogy a Szájkosaras kosaras jó film. A biciklis ember jobb.
Az olvasztott acélból ki kell vonni a szenet,
amíg az összetétele meg nem tartja a mikroszerkezetet.
Egyszer a rozsdamentes acél kukában kellett levest főznöm,
és megmentette a hálaadást. Szóval köszönöm.
Azt akarom mondani,
tudom, kész téboly, hogy Jorge engem választott maga helyett.
De maga bárkit megkaphat.
Alfred Hitchcock tortaevés helyett magát gyötörné.
Különös a szerelem.
Ó, folyton ez van, drágám.
Az erős férfiak odavannak a személyzetért.
Hát, kösz, hogy ilyen megértő.
Ettől sokkal jobban érzem magam.
Egész életemben ez volt.
Pillanat! Jár magának egy dal?
Ez meglepő, mivel mellékszereplő...
Pillanat! A hátizsákom miért...
Volt egy fiúm, vesztemre Teáztunk reggelente
Bizony ez az emberke A pornót igen kedvelte
A tervem füstbe ment
Okos vagyok, és még szép is
De a férfi mindig elérhetetlen
Jó ötlet vezetés közben énekelni?
Egy másik srác nagy lábon élt Egy varrónővel henyélt
Együtt varrtak és beszélgettek ők Én meg facér lettem
Én mindent beleadok
De a férfi mindig elérhetetlen
Egy sofőrrel boldogan autóztam A menyasszonya voltam
De jött a botrány, kiderült, hogy lány
És én hoppon maradtam
Hogyhogy még megy?
Az átok folyton elkísér
Most az orvos meg a nővér
Sőt a nővér a távozásra kér
Hogy tűnjek el már
Remélem, mindent sejtesz
Mert ide már nem kellesz
Mert ez a férfi nem lesz Ó, ez a férfi nem lesz
Mert ez a férfi nem lesz
Elérhetetlen
Mit művel?
Kifelé!
Az rozsdamentes acél?
Ne mézesmázoskodjon! Kell nekem Jorge! Szeretem.
Unom már, hogy rendesnek tartanak, amiért félreállok.
Szálljon ki a kocsiból!
És eszébe ne jusson visszajönni!
Ezt nem teheti. Nem én vagyok a rossz.
Belegyalogolt az eljegyzésembe, tönkretette a jövőmet.
A rosszak pont ilyenek.
Hát, nem mondják ki nyíltan, de szerintem maga egy náci.
Hát persze hogy az vagyok.
Legalább a hátizsákomat...
Elmondanád, mi folyik itt?
Az a helyzet, hogy hazudtam neked.
Mindenkinek. De elsősorban Carsonnak.
Nem vagyok a nővére.
Az anyja vagyok.
Ó, Emma!
Nem így terveztem.
Fiatal voltam, a szüleim kitagadtak,
és a megtévedt lányok szülészetére kerültem,
bár nem voltunk olyanok.
Carson születése után
mindenkinek azt mondtam, hogy az öcsém. Még neki is.
Nem hagyhattam, hogy Mildred Layton és a károgó kalákája
a szájára vegye, ha megtudják az igazat.
De most már te is tudod.
Megértem, ha ezzel köztünk mindennek vége, Josh.
Emma, amit irántad érzek, azon ez nem változtat. Semmit.
Carson.
Mondtam, hogy maradj a helyeden, amíg kész nem vagy.
- Nem lehetsz... - Hazudtál nekem! Hazug vagy!
Nem. Carson!
Elvesztetted a szívemet.
Neked adtam, te meg elvesztetted.
Biztos nem adtam vissza? Nézd meg a hátizsákodban, mert szerintem...
Akkor miért van nálam a te szíved?
Talán tényleg én vagyok a rossz.
Jaj, ne! Egy álombalett?
Nem, nem kell álombalett. Oké?
Idegesítő hülyeség, és lassítja a cselekményt.
Senki nem szereti. Senki.
Nem érek rá. Vissza kell mennem Dal...
Vagyis nem. Nem kell visszamennem,
mert nem vár ott rám semmi.
Igazából nincs okom bárhol is lenni,
ezért sehol sem kell lennem.
Carson! Carson! Carson!
Nocsak, nocsak!
Egész életemben az erdőt jártam.
Mégis először látok 180 centis kígyót.
Igazából 185. És a BMI-m 19...
Amiért ellopta a nőmet.
Már nincs velem. Lopez dokival van.
Neonlámpák, füstös szobák
Biliárdtermek és feslett nők
A ledér lányok törvénytelen gyermekei
A huligánok káromkodnak
Az ördög táncol majd a teraszon
Éjfélkor kilopja a csecsemőket a bölcsőből
A tehenek a birkákkal frigyre lépnek
A gyerekek homlokára a fenevad jele kerül
Erről a két jöttment tehet: Dr. Skinner és Miss Gimble
Fogják erősen a férjüket És a nejüket ne érje rontás
Mert jön a veszedelem és a csapás
- Jön a csapás - A csapás
- És a veszedelem - Veszedelem
- A keveredést nem is említem - Ó, ez nem hangzik jól
- Imádkozzunk - Imádkozzunk
- A megváltásért - A megváltásért
Mert csapás és veszedelem vár ránk
- Most szavazzunk - Szavazzunk
- És Layton a várományos - A várományos
A Sátántól csak ő mentheti meg a várost
Segíts most
- Jó, ha Mildred - Ha Mildred
- Segít elszántan - Elszántan
Mert csapás és veszedelem
Csapás és veszedelem
Árt majd, és nagy ára lesz
Csapás és veszedelem
Jön Daláriában
A feliratot fordította: Basch Erzsébet