לורן מייקלס מציג
- שנתיים וחמישה חודשים לפני שמיגדון -
פייטון קיבל את זה.
פייטון קיבל את זה?
אני לא מאמינה.
למה כולם דואגים כל כך לפייטון?
תדבר עם הדקנית צ'אנג. תדרוש ממנה תשובות.
ברצינות, בוא נקבע פגישה. -למה? מה היא תגיד?
בכל מקרה, אני בסדר. לא הפכתי למנתח בשביל התמחויות.
עשיתי את זה כי רציתי לעזור לאנשים מבלי שאצטרך לדבר איתם.
רק תשאל אותה מה קרה כדי שתדע שעשית כל מה שיכולת.
כלומר, פייטון? -תפסיקי, בבקשה.
בסדר.
אני מצטערת, יקירי.
זה עולם של זאבי-זאב.
מצטער, אמרת כרגע שזה עולם "זאבי-זאב"?
לא, כשהתמחות שאתה ראוי לה בבירור
מוענקת למישהו אחר... -רגע, רגע.
זאבי-זאב?
הו, מל.
את מציבה אותי במצב בעייתי מאוד
מפני שאני צריך שתמשיכי לומר "זאבי-זאב",
אבל מחובתי לומר לך שהביטוי הוא "אדם לאדם זאב".
לא נראה לי. זה זאבי-זאב.
רגע. את מתחפרת בעמדתך?
אדם לאדם זאב זה לא הגיוני. אדם לא הופך לזאב. זה לא קורה אף פעם.
אז מה המשמעות של "זאבי-זאב"?
זה אומר שהעולם קשה.
אתה יכול להגיע לשפל כה נמוך שזאב יאמץ אותך כחיית מחמד.
תהיה זאב מחמד של זאב.
טוב. שאלה צצה בראשי.
אנגלית היא שפת האם שלך?
טוב, מותק. -לא, אני מצטער.
אני אוהב אותך. מותר לטעות.
אני לא טועה.
ורק ניסיתי לשפר את הרגשתך.
שיפרת.
אני מצטער על מה שקרה היום.
צדקת בנוגע לזאבי-זאב.
זה הגיוני מאוד.
תודה, מותק.
ואני מצטערת על ההתמחות.
תודה.
ואתה לא תאכל כלב אחר, נכון?
לא, אתה לא. לעולם לא.
אבל תאמץ כלב כחיית מחמד, נכון?
כן, אתה תעשה את זה.
תסתכל. הוא מסכים איתי.
מליסה, אלוהים, את מתפשטת.
לא, רק חלצתי נעליים. מאוחר.
איזה משב רוח מרענן את.
איך את חושבת על דברים כאלה? את נשמה חופשייה.
זו אני.
טוב, הנה זה בא.
חזירונים, אנחנו מתמסרים לטבע.
שנהיה קופים עדינים?
וואו. אתה קצת שונה כשאתה מאוהב.
אבל אתה יודע מה? אני בעניין כי אני לא שתלטנית.
מה דעתך שבמקום זאת נעבור על שלושת הגדולים של היום?
כוונתי לשלושת הרגעים הכי גרועים של היום.
נראה שהפכת את עולמי לחלוטין.
חורחה, אתה לא חייב לעשות את זה.
זה סתם משהו מטופש שנהגתי לעשות עם חבר קודם שלי,
ולא הייתי צריכה להזכיר את זה.
טוב, אבל מספר אחת שלי היה הרגע שבו הלן פריט הסתכלה בי במבט נוזף
מפני שהשתמשתי במילה "עצירות".
הו, כמה פראי. "עצירות".
מה היה הרגע מספר אחת שלך?
הרגע הגרוע מספר אחת שלי היום...
היה אני. הייתי רופא איום ונורא.
אוי, לא. אם כי...
אולי תוכל לרשום פחות מי רדיום, אבל...
דעתי הייתה מוסחת כל היום כי חשבתי רק עלייך, יקירתי.
איך שאת פותחת אותי ומאפשרת לאור לזרום פנימה.
זה מטורף, אבל אני מרגישה שעשית לי את אותו הדבר.
נראה כאילו עבר נצח מאז שהייתי מאושרת כל כך.
"לפתע סחררת את חושיי
האם זה רק ריגוש של משהו חדש?
לפתע הרגשות האלה שאני מרגישה
אם הם אמיתיים, מה עליי לעשות?
אין טעם לנסות להסביר את זה
מה, איפה, למה, מתי ואיך
אני רק יודעת שלפתע אני אוהבת אותך
ולפתע זה הדבר היחיד שחשוב
עכשיו"
אני ממש מצטערת.
זו אשמתי, אני בטוחה.
תקשיבו, אנשים. הרוזנת חזרה מוקדם מהצפוי.
כמה נפלא!
מליסה, זו הרוזנת גבריאל פון בלרקום.
היא גם המציאה את פלדת האל-חלד. -חורחה, אנא.
אני משתעשעת בהליכי חיזור אלומינותרמיים והיה לי מזל.
אלוהים. זה כמו ב"צלילי המוזיקה".
תני לי לנחש, זה עתה חזרת מהעיר
ואת אמורה להתחתן איתו, נכון?
נפגשנו? כי בחיים לא אשכח יצור כה נחמד.
אתם תהיו זוג יפהפה.
בלרקי, בלרקי, בלרקי טיפשונת שכמותך.
לא, לא. את חושבת שהאישה הזו ואני רקדנו?
לא, רק סובבתי אותה
כדי לסלק את המזון שהיא... נחנקה...
אני מליסה, האחות החדשה.
אם כי את נראית הרבה יותר חדשה, בלרקי,
את כה זוהרת ונוצצת!
חורחה, אני צמאה. תביא שמפניה.
כן, כמובן.
הוא מאוהב בך.
טוב, הוא לא היה גבר אילו לא היה מאוהב בך.
תפסיקי. לא. כלומר, אני מניחה.
את אלילה.
את חכמה כל כך ומהממת.
בהשוואה אלייך, אני מבולגנת ויחפה.
איזה כיף.
בואי נלך למצוא את הנעליים שלך, טוב?
האמת היא, זה מטורף, אבל חורחה ואני מאוהבים.
ואני יודעת שזה לבטח כואב,
אבל יש לי תחושה, בואי נקרא לזה חזון,
שאת תפני את הדרך באדיבות.
אני לא יכולה להסביר איך אני יודעת. בואי נקרא לזה חוש שישי.
אפשר לקרוא לזה דברים כה רבים.
אילו ידיים קטנות ומיוזעות יש לך.
את ואני חייבות להכיר זו את זו טוב יותר.
אני יודעת. נצא לנסיעה. מחר?
אני אשמח, בלרקי.
את מרגישה מספיק בנוח לקרוא לי ככה.
זה לחם צימוקים.
כן. -זה סלט כרוב.
משקה סספרילה מוגז?
אחותי מחבבת אותך מאוד. היא מעולם לא חייכה ככה בעבר.
כולם בעיירה חושבים שהיא טיפוס עגמומי.
קרסון.
למה שלא תלך לספור נמלים ליד עץ האורן ההוא?
בהחלט.
לא משנה מה כולם בעיירה חושבים, זה טוב יותר ממה שאני חושבת עליהם.
חיוך מוערך יתר על המידה.
עשרים ושש נמלים!
תמשיך לספור, חבר.
אז כמה זמן תישאר בשמיגדון?
אני שואלת מפני שהתקשיתי לנווט בין כל הפרטים הקטנים
של עונת השיפוצניקים בעבר.
אם להיות כן, אני לא יודע.
אני חייב לחזור לניו יורק.
אבל אתה לא יכול. כלומר, היא לא בטוחה.
היא מלאה בהימורים ובפשע,
ואנשים אומללים שניסו להצליח בגדול,
אבל לא יכולים לחזור הביתה בגלל גאווה מטופשת.
אבל זה מה שאני אוהב בניו יורק.
יש כל כך הרבה אנשים בעיר מכל תחומי החיים.
אני לא יודע, אולי זה מפני שקשה לעקוב אחרי כולם,
אבל לכל אחד בניו יורק יש הזדמנות להמציא את עצמו מחדש.
אחותי נישקה את ד"ר סקינר! אחותי!
קרסון, אתה יודע שאסור לרגל.
תיענש ב"משפטים" כשנחזור הביתה.
משפטים? אז לעולם לא אגלה לך כמה נמלים היו שם.
הוא חושב שכולם צריכים לדעת הכול על כולם.
זה בסדר. אולי הוא יהיה כתב כשיהיה גדול.
אני יכולה לראות את הכותרת הזאת.
"אמה מנשקת את ד"ר סקינר. סקנדל המורה."
לא, זה בסדר. הוא יודע שיש לו פגם דיבור.
גם אני סבלתי מזה. אנחנו לא מעמידים פנים שזה לא קיים.
את יודעת מה? את עושה עבודה נפלאה איתו.
לא קל להיות גם אחות וגם הורה.
זה ממש לא עניינך.
מה? אני מצטער. זאת הייתה מחמאה.
תודה לך.
אוי, לי. נראה שעומד לרדת גשם.
השמים בהירים. -זה הדפוס, הלוא כן?
אין גשם. גשם. אין גשם. גשם.
היה נחמד מאוד להיפגש איתך, ג'וש,
אבל קרסון ואני צריכים ללכת.
חכי. אמה, מה קרה?
קרסון, הגיע הזמן ללכת.
אבל ד"ר סקינר... -לא, צריך ללכת.
מה...
אמה.
אחר הצהריים טובים, גברת לייטון. -האומנם?
סליחה?
אדוני, אני מבינה אותך. כן, אני מבינה אותך.
ולרוב הייתי מסכימה ואומרת, אכן, אחר הצהריים טובים.
אבל לא אחר הצהריים האלה. לא לאור מצבה של העיירה היום.
"יש לנו מצוקה, אדוני הטוב
יש לנו מצוקה בשמיגדון
הבט למטה, אתה רואה מה שאני רואה? קליפות בוטנים ברחוב
מוטלות שם כמו שיכורים מעולפים בתוך תעלת הניקוז
הופכות את כיכר העיירה לרצפה של מסבאה
בית של נשים מופקרות וחוטאים חובבי אלכוהול
אולם מזמוזים באמצע הרחוב
זה מה שהעיירה שלנו הפכה להיות?
זה העתיד שאנחנו רוצים עבור ילדינו?
אני אומרת לכם שהמצב השתנה
מאז ששני הזרים האלה צצו בחיינו..."
- שלום זרים! -
"עם הרגלי העיר הגדולה ועם רעיונותיהם החדשניים
הפקרות ושחיתות
חטטנים מחטטים
עם לבבות קרים יותר מצירי הגיהינום
בהתחלה שניהם הגיעו לא נשואים
שטופי תאווה הם רצו לחלוק מיטה
ואז המפגן חסר הבושה במכירת הסלים
וכעת ראש העיירה מכריז בגלוי על סטיותיו
בשורש כל העניין נמצאים שני זרים
שלא פתחו תנ"ך בחיים
וזה יוביל למצוקה ולעימותים
אין לי דבר נגד זרים
בתנאי שהם אנשים מהסוג הנכון
אנשים שנראים, מדברים ומתנהגים כמונו
כמו שתי טיפות מים ומין שמצא את מינו
לא זבלים קולניים עם השטויות, עם הקשקושים
עם הדיבור היומרני, עם ההבלים, עם הולכת השולל
הם מחוללים כאוס בזמן שאנחנו מחכים לרגיעה
כמו מזיקים במרתף זבובים בתוך חלב-חמאה
ויש להם השפעה הנה, אמרתי את זה
הם משפיעים על ילדיכם
כמו צבתן שזוחל דרך האוזניים למוח שלהם
ובקרוב הילדים שלכם יזניחו מטלות
חלב יחמיץ לאחר שיוזנח במחסן הקירור
התחצפות בארוחת הערב אין פנאי לתנ"ך
מוזיקת רגטיים תבקע מהגרמופון
וזאת רק ההתחלה, חברים
בקרוב אתם אפילו לא, לא,
לא, אתם אפילו לא תזהו את העיירה שלכם
אני מדברת על שלטי ניאון על חדרים אפופי עשן
על אולמות ביליארד ועל פרוצות
נשים מופקרות יעשו ילדים מחוץ לנישואים
גברים גסי רוח ינבלו את הפה
השטן בכבודו ובעצמו רוקד על המרפסת הקדמית שלכם
גונב את התינוקות שלכם מהעריסות שלהם בחצות
פרות וכבשים יקיימו יחסים
ילדים עם אות השטן על מצחם
הכול בגלל שני הזרים ד"ר סקינר וגברת גימבל..."
- גיהינום! סכנה! -
"מוטב שתיצמדי לבעלך מוטב שתפקח עין על אשתך
אנחנו נסבול ממצוקה ומעימותים
הו, יש לנו עימות -יש עימות
ומצוקה -מצוקה
שלא לדבר על נישואי תערובת -הו, זה נשמע רע
הבה נתפלל שהאל -הבה נתפלל שהאל
יציל אותנו בקרוב -יציל אותנו בקרוב
כי יש לנו עימות ומצוקה בשמיגדון
עימות, עימות, עימות, עימות
עימות, עימות, עימות, עימות..."
אני לא שומעת אתכם!
"עימות, עימות, עימות..."
אני אוהבת את העיירה הזאת.
אתם יודעים שסבא רבא שלי ייסד את שמיגדון
כשהוא נתקל בחלקת האדמה היפה הזאת ואמר,
"הם לא ימצאו אותנו כאן לעולם."
אבל זה כואב לי. הו, זה כואב לי
לראות את העיירה נחרבת לנגד עינינו.
ניסיתי להזהיר את ראש העיירה, אבל הראש שלו במקום אחר.
בתוך המכנסיים שלו!
אשתו המסכנה מתביישת כל כך שהיא נעלה את עצמה בתוך הבית.
והפעם בכוונה.
אני מצטערת, פלורנס.
מנהיגות חדשה, זה מה ששמיגדון צריכה.
אבל מי?
למי יש את המשאבים המוסריים, את הידע המסורתי,
את אותה תכונה כלל-אמריקאית טובה ונושנה
להתייצב מול שני הזרים האלה?
מילדרד לייטון לראשות העיירה! -אני לא יכולה.
מילדרד לייטון לראשות העיירה! -בשום אופן לא.
מילדרד לייטון לראשות העיירה!
בסדר, אני אעשה את זה.
"הגיע הזמן להצביע -להצביע
ולהצביע בעד לייטון -להצביע בעד לייטון
היא היחידה שתציל את העיירה שלנו מהשטן
תצילי אותנו עכשיו
הבה נקווה שהיא -נקווה שהיא
תציל אותנו בקרוב -תציל אותנו בקרוב
כי יש לנו עימות ומצוקה
עימות ומצוקה
עצב וחרדה
עימות ומצוקה
בשמיגדון..."
- לייטון לראשות העיירה -
סליחה, פיט.
אני רוצה שתכתוב "אני לא ארגל" 500 פעמים.
ואל תקום עד שתסיים. אתה מבין אותי?
זו שערורייה.
היי, אפשר לקבל את העיפרון שלך, חבוב?
אז מה קרה לדעתך בפיקניק?
למה אחותך התרגזה כל כך?
היא תעלומה.
הנה, תוכל לכתוב בקצב מהיר כפליים.
בוא נראה.
אנחנו מרמים!
ששש! לא, אני לא מלמד אותך איך לרמות.
זה הוגן לחלוטין. זה הכלל של "שחקן על ארבע".
אוי ואבוי. יש סרטים כאן, נכון?
תמונות זזות?
כן, אדוני. ראיתי אחד כזה בניקלודיאון.
זה היה על גבר על אופניים. הרגשתי כאילו הוא ממש שם.
נהדר. אז "שחקן על ארבע" מספר על כלב
שמשחק בקבוצת כדורסל של חטיבת ביניים,
כי אין שום דבר בספר החוקים שאוסר עליו לשחק.
אז אנחנו לא מרמים, אנחנו רק מנצלים פרצה בחוק.
וואו, תודה.
קרסון, אני רק...
אני לא רוצה להותיר בך את הרושם
שלא צריך לעבוד קשה.
או ש"שחקן על ארבע" זה סרט טוב. כלומר, זה לא טוב כמו איש על אופניים.
אז רק צריך להוציא את הפחמן מהפלדה המותכת
עד שהיא מגיעה להרכב שמסוגל להחזיק את המיקרו-מבנה.
פעם נאלצתי להרתיח מרק בפח הזבל מפלדת אל-חלד שלי, סיפור ארוך,
וזה הציל את חג ההודיה, אז תודה.
ואני רק רוצה לומר,
אני יודעת שזה טירוף שחורחה יבחר בי ולא בך.
את יכולה להשיג כל אחד.
אלפרד היצ'קוק היה מסרב לפאי פודינג כדי לענות אותך.
אהבה היא דבר מוזר.
זה קורה כל הזמן, יקירתי.
גברים חזקים לא מסוגלים לעמוד בפני המשרתות.
תודה על ההבנה.
זה גורם לי להרגיש הרבה יותר טוב.
למעשה, זה סיפור חיי.
רגע. את מקבלת שיר?
זה מפתיע. את דמות שולית...
רגע. תיק הגב שלי, למה...
"פעם חיזרתי אחרי שוודי ששמו ביורן המשרתת הביאה לו תה בכל בוקר
התברר שביורן החרמן אהב פורנו משרתות
ופוף, התוכנית שלי התפוגגה
אני יפה וחכמה
ואני אף פעם, אף פעם לא משיגה את הגבר שלי..."
זה רעיון טוב שתנהגי ותשירי?
"היה את טקס שסחר במניות העסיק בחורה שתטליא את גרביו
וכשהגרביים של טקסי הובילו למשהו סקסי נותרתי חסרת כול
השקעתי את כל כולי בכל ניסיון
ואני אף פעם, אף פעם לא משיגה את הגבר שלי
התאהבתי ברולס-רויס מודל 1930 של קול חלמתי שאהיה כלתו
אבל כשהתברר שהנהג שלו הוא נהגת
שניהם עשו עליי סיבוב..."
איך המכונית ממשיכה לנסוע ישר?
"נראה שלעולם לא אפטר מהקללה הזאת
כי עכשיו לרופא שלי יש אחות
וגרוע מכך, האחות רוצה שאני אתפזר
כמו אבק ממאוורר
אז אני מקווה שנהנית
כי העובדה היא, בחורה, שזה סוף דרכך
כי הפעם, מותק הו, הפעם, מותק
כן, הפעם, מותק אני אשיג
אני אשיג את הגבר שלי..."
מה את עושה?
צאי החוצה.
זאת פלדת אל-חלד?
אל תנסי להתחנף. אני רוצה את חורחה. אני אוהבת אותו.
ונמאס לי לשמוע כמה אני מנומסת כשאני מפנה את הדרך.
צאי מהמכונית!
ואל תחשבי אפילו לחזור.
את לא יכולה לעשות את זה. אני לא האיש הרע כאן.
פירקת את האירוסין שלי והרסת את העתיד שלי.
לזה קוראים האיש הרע.
טוב, זה לא נאמר מפורשות, אבל אני חושבת שאת נאצית.
ודאי שאני נאצית.
אפשר לפחות לקבל את התיק...
את רוצה לספר לי מה קורה?
מה שקורה הוא ששיקרתי לך.
לכולם, אבל במיוחד לקרסון.
אני לא אחותו.
אני אימא שלו.
הו, אמה.
זה לא היה אמור לקרות.
הייתי צעירה והוריי גירשו אותי,
והגעתי למחלקת יולדות לנערות סוררות,
אפילו שממש לא היינו כאלה.
וכאשר קרסון נולד,
סיפרתי לכולם, גם לו, שהוא אח שלי.
לא יכולתי לאפשר למילדרד לייטון ולבריגדת הזקנות שלה
לומר את מה שהן היו אומרות עליו אילו ידעו את האמת.
אבל עכשיו אתה יודע, כמובן.
אז אני מבינה אם זה נגמר בינינו, ג'וש.
זה לא משנה את איך שאני מרגיש כלפייך, אמה. בכלל לא.
קרסון.
חשבתי שאמרתי לך להישאר בכיסא שלך עד שתסיים.
לא ייתכן ש... -שיקרת לי. את שקרנית!
לא, קרסון.
- מליסה -
איבדת את הלב שלי.
נתתי לך את לבי, ואתה איבדת אותו.
את בטוחה שלא החזרתי לך אותו? תבדקי בתיק הגב, כי אני...
אז למה הלב שלך אצלי?
אולי אני באמת האיש הרע.
אוי, לא, זה בלט בחלום?
לא, לא נעשה בלט בחלום. בסדר?
הם מעצבנים ומטופשים. הם מאטים את קצב העלילה.
אף אחד לא אוהב בלט בחלום. אף אחד.
אין לי זמן לבלט. אני חייבת לחזור לשמיג...
בעצם, לא, אני לא חייבת לחזור
כי לא מחכה לי שם דבר.
אין לי סיבה להיות במקום כלשהו, בעצם,
אז עדיף כבר להיות בשום מקום.
קרסון! קרסון! קרסון!
נו, נו, נו.
אני מסתובב ביערות האלה כל חיי.
זאת הפעם הראשונה שאני נתקל בנחש בגובה 1.8 מטר.
1.85 מטר, למען האמת. ומדד מסת הגוף...
זה על כך שגנבת את הנערה שלי.
היא כבר לא איתי, היא עם ד"ר לופז.
- ג'וש -
"אני מדברת על שלטי ניאון על חדרים אפופי עשן
על אולמות ביליארד ועל פרוצות
נשים מופקרות יעשו ילדים מחוץ לנישואים
גברים גסי רוח ינבלו את הפה
השטן בכבודו ובעצמו רוקד על המרפסת הקדמית שלכם
גונב את התינוקות שלכם מהעריסות שלהם בחצות
פרות וכבשים יקיימו יחסים
ילדים עם אות השטן על מצחם
הכול בגלל שני הזרים ד"ר סקינר וגברת גימבל
מוטב שתיצמדי לבעלך מוטב שתפקח עין על אשתך
אנחנו נסבול ממצוקה ומעימותים
הו, יש לנו עימות -יש עימות
ומצוקה -מצוקה
שלא לדבר על נישואי תערובת -הו, זה נשמע רע
הבה נתפלל שהאל -הבה נתפלל שהאל
יציל אותנו בקרוב -יציל אותנו בקרוב
כי יש לנו עימות ומצוקה בשמיגדון
הגיע הזמן להצביע -להצביע
ולהצביע בעד לייטון -להצביע בעד לייטון
היא היחידה שתציל את העיירה שלנו מהשטן
תצילי אותנו עכשיו
הבה נקווה שהיא -נקווה שהיא
תציל אותנו בקרוב -תציל אותנו בקרוב
כי יש לנו עימות ומצוקה
עימות ומצוקה
עצב וחרדה
עימות ומצוקה
בשמיגדון..."
תרגום: גיא רקוביצקי