ЛОРН МАЙКЛЗ ПРЕДСТАВЛЯЄ
Шмигадун!
ТРИ РОКИ Й ДЕВ'ЯТЬ МІСЯЦІВ ДО ШМИГАДУНА
Він відкрив коробку?
Ти не казала, що будуть голі люди.
Я не знала. Дейв не попередив.
О ні. Дейв теж буде голий?
Його персонажа звуть «Беззахисний шукач правди»,
тому думаю, що так.
Не хочу бачити голого Дейва.
Ми ж лікарі.
Я оперую коліна. Мені стільки не пла...
Це Дейв.
Тікаємо.
Бо я знаю, що всередині.
Даруйте.
-Даруйте. -Перепрошую.
-Мені жаль. -Брешеш.
-Стараюся. -Швидко.
На пальчиках.
ТЕАТР «САМОТНЯ КІМНАТА»
О боже.
Ого.
Як красиво.
Упіймав.
Я тебе люблю.
Ой, пробач.
Не хочу на тебе тиснути.
Дивно казати таке в день, коли ми бачили пеніс Дейва, тому...
І я тебе люблю.
Вибачте.
Я приймаю батьків у четвер з 15:00 до 17:00.
Добре, що я не батько.
Джош Скіннер, доктор Джош Скіннер.
Я знаю, хто ви.
Це ви розбили бідолашній Бетсі Мак-Дона серце
й перейшли місток з кожною жінкою в місті,
у жалюгідній спробі знайти дружину.
Як ваші успіхи? Підібрали хорошу?
І досі в пошуках.
Прошу, не гайте свого часу.
Я не піду з вами на місток навіть за 100 доларів.
Власне, я шукаю, де зупинитися.
Чув, що над школою здається кімната.
Нічого не здається.
Якщо ви не проти, у мене багато важливіших справ.
То Мілдред Лейтон і до вас добралася.
Мілдред Лейтон?
Вона прогнала нас з дівч... з колишньою з готелю,
і тепер усі в містечку бояться нас прихистити.
Ця жінка нестерпна.
Постійно у все втручається,
пробує нав'язати, чого саме вчити дітей.
Замалювала всі тичинки в моїй книжці про польові квіти.
Вона й вас недолюблює.
Мене це не дивує.
Що це за жінка? Вона контролює ціле містечко?
По суті, так. Але не мене.
Знаю, як ви можете це довести.
Майстер мені не завадить.
В обмін на кімнату.
О, так. Майстер.
Я дуже майстерний. Розвісив фотографії по квартирі десь за годину.
Усе прикинув на око. Я молодець.
Мабуть, відчули себе таким мужнім.
Почнете завтра о 9:00.
А тепер даруйте, в мене багато роботи.
Зрозумів.
Дякую.
-Краще о 8:00. -Чекайте.
Я очікую від медсестри
старанної праці, дисципліни й готовності чітко виконувати накази.
Без питань.
Докторе Лопес, у вас було багато медсестер?
Так.
Тепер я покажу вам свої інструменти.
Це акушерські щипці.
Серйозно? Схожі на щипці, щоб їсти омара.
Тату?
Пробач, сину. Мені треба було дещо взяти.
Що саме ти взяв?
Що? Покажи.
Тату, це хірургічний лубрикант. Навіщо він вам?
-Це особисте. -Ні, якщо це мій лубрикант.
Та ну, нехай беруть.
Ви підриваєте мій авторитет перед новою медсестрою.
Що ж. У нас з мамою любовний настрій,
а минулого разу це дуже помогло, тому...
-Тату, з нами дама. -Пусте.
Ви вже старі для кохання. Це непристойно.
Покладіть на місце негайно.
Перепрошую. Я не люблю, коли мене перебивають.
-Док Лопес, даруйте, але... -Панно, я ж казав, що вам не допоможу.
-Але я... -Ненсі!
Якщо ви вирішили народити позашлюбну дитину, це ваша проблема.
Я нічим вам не допоможу. Покиньте мій кабінет.
Стривайте, що?
Що з вами таке?
Ви не можете їй відмовити.
Я маю повне право обирати собі пацієнтів.
Але ж ви єдиний лікар у місті.
Прозріння.
Про-зрін-ня. Прозріння.
Молодчина, Заніта.
Томмі, твоє слово – «катарсис».
-Катарсис. Ка... -Гей.
Діти, привітайтеся з нашим новим майстром – доктором Скіннером.
Доброго ранку, доктор Скіннер.
Привіт, діти.
Як ви тут?
З чого мені почати?
Двері в комірчину вже кілька тижнів заїдають.
Добре.
Томмі, продовжимо.
-Твоє слово – «катарсис». -Панно Тейт?
Двері таки заїло. Маєте якусь іншу роботу?
То ви просто здаєтеся?
Я не здаюся, а беруся за щось інше.
Тобто здаєтеся.
Діти, що на це сказав би Шекспір?
«Хоробрий тільки раз куштує смерть,
а боягуз багато раз вмирає!»
Шекспір. Як проникливо й красиво.
Що це взагалі означає?
Що пошук легких шляхів ніколи не приносить плодів.
Я спробую пояснити.
Серйозно, тільки без музики. Я все зрозумів.
Треба дуже постаратись Коли тобі щось доручили
Бо в житті радості багато Знають хлопчики й дівчата
Які закінчують те, що почали
Ледарі роботи уникають
Бо їм не цікаво
Проте парубки, які Чують щирі оплески
Це парубки, що гарують Поки все не зроблять
-Точно. -Часом хочеться сказати
«Мені вам нічого дати»
Та половинчасте життя – Це життя без пуття
Годі. Ну добре.
Мій обов'язок – дати пораду Слухайте і сприймайте
Завжди у роботу Душу і серце вкладайте
Панна Тейт правду каже. Не можна жити половинчасто.
Бути другом наполовину.
Докторе Скіннер, чому ви здаєтеся?
Справді, чому?
БОВДУР
Відчепіться. Це ж лише двері.
Невже?
-Треба дуже постаратись -Треба дуже постаратись
-Коли тобі щось доручили -Коли тобі щось доручили
Бо в житті радості багато
Знають хлопчики й дівчата
-Які закінчують те, що почали -По-ча-ли!
Ледарі роботи уникають
-Бо їм не цікаво -Ці-ка-во!
Проте парубки, які Чують щирі оплески
Це парубки, що гарують Поки все не зроблять
-Часом хочеться сказати -Часом хочеться сказати
-«Мені вам нічого дати» -«Мені вам нічого дати»
Але половинчасте життя
-Це життя без пуття -Це життя без пут-тя
Мій обов'язок дати пораду Слухайте і сприймайте
Завжди у роботу Душу й серце вкладайте
Не любиш співати? Розумію.
З музикою в мене погано.
Мій обов'язок дати пораду
Слухайте і сприймайте
Завжди старайтесь
Бідам не піддавайтесь
Завжди у роботу
Душу і серце вкладайте
Серце
Сер-це!
Серце!
Так!
Чому вони сміються? Це ж узагалі не смішно.
ШМИГАДУН МІЖКОНФЕСІЙНИЙ ЯРМАРОК ВИПІЧКИ
ПРЕСВІТЕРІАНЦІ – МЕТОДИСТИ
Можу вас чимось спокусити?
Що б ви порадили?
Усім смакують кукурудзяні хрустики Гелен Прітт
і мелясовий пиріг тітки Поллі.
На жаль, нікого не цікавлять мої тістечка з ревенем.
Я люблю тістечка з ревенем.
Невже? Я теж.
Я думав, що один такий.
Вони точно не для всіх.
-Візьму два. -Чудесно.
Візьміть. Хочеться посмакувати в компанії.
Дякую.
Говарде, не забувай про дієту.
Ти ж не хочеш діставати з горища широкі штани.
Пробач, Мілдред.
Я тебе знайшла!
Не бійся, Ненсі. Я хочу тобі допомогти.
Як я розумію, це батько?
Саме так. Матрос Фредді Дріґґс.
Дякую за службу.
Ти вагітна й живеш у цій халупі?
Батьки не хочуть скандалу.
Прошу, не кажіть, що бачили Фредді.
Ми хочемо одружитися, чесно.
Проте її мама не схвалює матросів,
бо ми так дохіба лаємося... Вибачте.
Тому ми не можемо.
Я вас не осуджую.
Я лише хочу, щоб з тобою й дитиною нічого не сталося.
На якому ти місяці?
Не знаю. У мене стільки питань, і я не знаю, до кого звернутися.
Наприклад, звідки вийде дитина?
Я бачу два варіанти й обидва малоймовірні.
Дитина вийде через вагіну, Ненсі.
Серйозно?
Навіть я собі таких слів не дозволяю.
Це медична термінологія, Фредді. Нема чого боятися.
Спробую пояснити доступніше.
Пеніс входить у вагіну
З яєчників виходять яйцеклітини
Яєчка сперму роблять без упину
І в шийку матки усі плинуть
У фаллопієвих трубах Повинні зустрітися
У матці клітини починають ділитися
Плаценту вони їдять
Поки маля не вийде на світ З...
-З вагіни? -Правильно!
А тепер разом.
-Пеніс -Входить у вагіну
-З яєчників -Виходять яйцеклітини
-Яєчка -Сперму роблять без упину
-І в шийку матки -Усі плинуть
-У фаллопієвих трубах -Повинні зустрітися
-У матці -Клітини починають ділитися
-Плаценту -Вони їдять
Поки маля не вийде на світ З вагіни
От бляха!
А це, мабуть, знамените чуття Скіннера.
Гей. Я стараюся зробити все від душі й від щирого серця.
Схоже, двері вам не піддаються.
Може, полютуєте на інструменти завтра?
Ти!
Не стріляйте!
Я не стрілятиму.
Ти прямо зараз підеш зі мною й Бетсі до церкви, де ви одружитеся.
Що?
Гей! Слухайте сюди, Патрік Мак-Дуґал Мак-Дона.
У моєму класі ви не будете махати рушницею, як псих.
Зрозуміли?
Так, пані вчителько.
Це ви так недооцінюєте дочку,
думаючи, що одружитися з нею може тільки заляканий погрозами?
-Тату, недооцінюєш? -Ну, я думав...
Я не бачу на вас слідів великого думання.
Ідіть додому, обміркуйте свою поведінку
і дайте дочці жити власним життям.
-Зрозуміли? -Так, пані вчителько.
Можна забрати рушницю?
Я її віддам, коли побачу, що ви засвоїли урок. Ідіть уже.
Дякую.
Мабуть, важко бути тут єдиною людиною, у якої є голова на плечах.
Вони непогані люди. Просто живуть так, як звикли.
Я пробувала допомогти їм стати сучаснішими, але...
Ви чули про бюстгальтери?
-Щось таке чув. -Це чудесний винахід,
який звільняє жіночі перса з оков корсету.
Я від нього в захваті.
Проте Мілдред зі своїми квочками їх заборонили. Це безглуздя.
Повне безглуздя. Бюстгальтери чудові.
Напевно, ми всі здаємося дуже провінційними й відсталими
такому громадянину світу, як ви.
Як життя у ваших краях? У великому місті.
Ну...
Ні, ні!
-Пробачте. Я не хотіла... -Я не співатиму.
Добре. Не розповідайте.
-Бувайте, докторе Скіннер. -Ні...
Порада на майбутнє, Піт.
Не підходьте до казанів з гарячим кукурудзяним пудингом.
Ви ж знаєте, яке у вас везіння.
Ой!
То ти тепер медсестра? Де доктор?
На риболовлі.
Що ти хочеш? Чого прийшов?
Я... Мені...
-Потрібна моя допомога. -Так.
Та невже? Може, ти забув,
але ми порвали і я тебе ненавиджу.
Знаю. Мені більше нема до кого звернутися. Будь ласка.
Добре. Що таке?
Пам'ятаєш, я переходив міст з кожною жінкою в місті?
Пам'ятаю.
Я пропустив одну. Вчительку Емму Тейт.
Думаю, вона – мій шанс вибратися.
Хочеш знайти щире кохання у вчительки?
Не знаю. Поки що справи кепські.
Учора ми говорили, аж раптом залунала музика,
і вона дременула.
-Треба було співати. -Мабуть.
Джош, ти в мюзиклі. А мюзикли такі.
Емоції не дають говорити – співаєш. Емоції не дають співати – танцюєш.
А якщо емоції не дають танцювати?
Вертаємося до говоріння?
Бо я б краще говорив.
Має бути інший вихід. Ти все знаєш про мюзикли.
Нічого не підкажеш? Що це за мюзикл?
Мене розриває між небажанням тобі допомагати
й бажанням похизуватися, як багато я знаю.
Чорт. Нехай.
Вона вчителька з малим братиком. Дуже нагадує «Продавця музики».
Яка моя роль?
Гарольд Гілл. Морально занепалий самолюб, якого треба змінити.
-Ясно. -Або це «Король і я».
-А в ньому я... -Морально занепалий самолюб,
якого треба змінити.
Тепер здається, що це ти мене так бачиш.
-Джош, доведеться співати. -Нізащо.
Як продавець музики завоював учительку в мюзиклі?
-Подарував її братику трубу. -Чому?
Чому «Шипупі?» Не знаю. Тобі що, сюжет переказати?
-Скільки в тебе часу? -Забудь. Труба. Братик. Усе ясно.
-Це ще не все.
-Сестро Меліссо! -Я доктор.
Здається, я роджу дитину!
Заходь. Будемо родити.
-Але доктор Лопес... -Пішов він.
Посадимо тебе на стіл.
Так.
Що ти робиш?
Допомога не завадить.
Не завадить.
Це було неймовірно.
-Ти неймовірна. -Ні.
-Неймовірна. -Ну добре, згодна.
Якщо чесно, в мюзиклі все дуже просто.
Уперше я прийняла зовсім суху дитину.
Це було дивно.
Дякую, що лишився допомогти.
Завжди радий.
Тепер біжи шукати трубу.
Точно.
Удачі тобі.
-І тобі. -Дякую.
СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ ІМ'Я: ФРЕДДІ-МОЛОДШИЙ
Чутки правдиві?
Ви ослухалися мене й прийняли пологи в Ненсі?
Так, бо я лікарка.
Це правда. А знаєте, що повинні робити лікарі?
Допомагати людям.
Ви не мали на це права.
Це моя лікарська практика, і я встановлюю правила.
До речі, як цей тюбик опинився біля ліжка батьків?
Я їм його дала.
Ви переходите межі. Не маєте гідності.
Це я не маю гідності?
Ви відмовили жінці в скруті.
Пробачте, але мені байдуже, що ви обурливо красивий.
Ви чините негідно. З Ненсі,
з рідними батьками і з усім іншим.
Якщо ваші батьки хочуть займатися сексом, то нехай.
Знаєте що?
Я не лише заохочуватиму ваших батьків до цього,
а й розкажу їм, як покращити статеве життя.
Навчу всіх поз із «Камасутри».
Задоволення задля задоволення.
І всупереч вам вони порадіють життю.
Ми зібралися тут сьогодні, щоб провести в останню путь
старого доктора Лопеса,
який несподівано відійшов у вічність,
намагаючись виконати так званого
«єгипетського селюка».
Усі ми в житті стикаємося з горем,
але сім'ї Лопесів дісталося більше, ніж іншим.
Лише два роки тому я виголошував надгробну промову
для Норми, дружини Хорхе.
Що робити, коли життя підносить нам таку трагедію?
Коли ми не відчуваємо Господньої любові?
Коли втрачаємо надію?
-Привіт. -Привіт.
Ти в порядку?
Це моя вина.
Це я порадила йому розширити сексуальний репертуар.
У нього б усе одно стався інфаркт.
Ти ж це розумієш? Його було не уникнути.
-Мудрець казав... -Мабуть.
Це твій доктор?
Симпатичний. Як на свій вік.
Як справи з учителькою?
Ніяк не знайду труби.
Я й досі не розумію, як це допоможе їй мене покохати.
Любов у мюзиклах не завжди логічна.
Тому в них і перекладають сюжет на пісні.
Я не співатиму.
Чи живемо ми повним життям?
Чи маємо ми відвагу йти за покликом серця?
Чи використовуємо все, чим обдарував нас Бог?
А він правду каже. Що треба йти за покликом серця.
Я й хотів би. Справді. Але...
Бо наше коротке життя на Землі – це дар Божий.
Він хоче, щоб ми не гаяли ні хвилини свого часу.
Знаєте що?
Ваша правда.
Мудрець сказав: «Зірки завжди сяють...
-та лише вночі...» -О ні. Не прямо зараз.
Отче, я хочу щось сказати.
Прошу, пане мер.
Отець має рацію.
Життя дуже цінне, і ми не повинні гаяти ні хвилини.
Тому...
Я вже багато років хотів зізнатися...
але ніяк не міг зважитися.
Флоренс,
кохана, я дуже тебе люблю.
Але...
Я гомосексуал.
Хто?
Я гомосексуал
Тепер про це знає широкий загал
Мене приваблюють чоловіки
Тільки не ви, бо ви зануди такі
Я гомосексуал
Флоренс, зажди!
-Привіт, Карсоне. -Вітаю, докторе Скіннер.
Я тобі щось приніс.
Це що?
Казу.
Знаю, ти хотів трубу, але в містечку їх нема.
Окрім того, казу – це краще,
бо не треба брати уроків чи репетирувати.
Мугикаєш, і лунає музика.
Інші діти з мене насміхатимуться.
-Чому ти так думаєш? -Бо вони завжди з мене насміхаються.
Я парія. Вони мене не приймають.
Друже, я тебе розумію.
-Невже? -Аякже.
Коли я вчився на лікаря, мене теж не приймали.
Таких, як я, у групі не було.
Якщо чесно, я часто почувався самотнім.
Знаєш, що я зробив? Я сказав: «Ну їх».
«Ну їх?»
Я зрозумів, що мені байдуже на їхню думку.
Що мені важлива лише моя.
Я старанно вчився і став лікарем,
і тепер у мене багато друзів.
Серед них – Кармело Антоні, відомий баскетболіст.
Я вилікував йому коліно, і тепер він дарує мені квитки в першому ряду.
Які коштують по 2 500 доларів за штуку.
-Ого! -От власне. Серйозно.
Спробуй.
Бачиш?
Ого! Вдалося! Я граю!
-Сестро! -Так?
Доктор Скіннер зробив мені неймовірний подарунок.
Казу! Дивись, я граю.
Це чудово!
Нічого собі. Подіяло.
Докторе.
Усе добре?
Мелісса. Пробачте, я замислився.
Непростий день.
Не знала про вашу дружину.
Мої співчуття. Ви, мабуть, дуже її любили.
Любив.
Мені дуже жаль за вашого батька.
Якби не я, він би ще був живий.
О, ні. Меліссо, не картайте себе.
Не треба.
Завдяки вам його останні хвилини були сповнені радості. І любові.
Але не завдяки мені. Ні.
Я доктор Хорхе Себастьян Федеріко Лопес,
деспотичний перфекціоніст, який не дає іншим бути собою.
Ненавиджу себе за це.
Ці риси не завжди несуть негатив.
У цьому я себе переконував.
І водночас кривдив близьких.
А тоді з'явилися ви, дали мені відсіч, говорили, що думали.
Спершу мене це дратувало,
а тепер я зрозумів...
що ви мали рацію.
Я помилявся. У всьому.
Жоден чоловік не казав мені нічого сексуальнішого.
Меліссо, ви мене змінили.
Дякую.
Як воно працює?
Як успіхи?
Ніяк.
Я найгірший майстер на світі.
За тиждень так вам і не допоміг.
Ви допомогли Карсону.
Дякую, що турбуєтеся про нього.
Йому було важко рости без батька й матері.
Я намагалася показати йому, що саме в житті важливо.
Співчуття, чесність і ще щось третє.
Але я так мало йому дала.
Не судіть себе строго.
Він чудовий хлопчик, і все завдяки вам.
Багато місцевих з вами не погодиться.
Хіба не байдуже?
Ви краща, ніж усі вони разом узяті.
Джош Скіннер.
Я була про вас геть іншої думки.
Докторе?
Меліссо, вчинок нашого мера мене надихнув.
Знаю, це несподівано, але не хочу гаяти ні хвилини.
Раптом я почав забувати
Усе, що раніше турбувало
Раптом захотів весілля спланувати
Хоч знаю, що розумного тут мало
Це ніяк не можна пояснити
Що, коли, чому, і де, і як
Несподівано прийшлося полюбити
І від вас жадати слова «так»
-Еммо... -Знаю, все так несподівано.
Проте після того, що сталося на похороні,
я більше не можу мовчати.
Раптом я забула все, що знаю
Ще стільки треба вивчити мені
Раптом я священника гукаю
Хоч думок таких не мала й уві сні
Це ніяк не можна пояснити
Що, коли, чому, і де, і як
Несподівано прийшлося полюбити
І від вас жадати слова «так»
Це ніяк не можна пояснити
Що, коли, чому, і де, і як
Несподівано прийшлося полюбити
І від вас жадати слова
Так
-Треба дуже постаратись -Треба дуже постаратись
-Коли тобі щось доручили -Коли тобі щось доручили
Бо в житті радості багато
Знають хлопчики й дівчата
-Які закінчують те, що почали -По-ча-ли
Мій обов'язок дати пораду Слухай і сприймайте
Завжди в роботу Душу і серце вкладайте
Мій обов'язок дати пораду
Слухайте і сприймайте
Завжди старайтесь
Бідам не піддавайтесь
Завжди у роботу
Душу і серце вкладайте
-Серце -Сер-це!
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська