LORNS MAIKLSS PIEDĀVĀ
ČETRUS GADUS UN DIVUS MĒNEŠUS PIRMS ŠMIGADŪNAS
Nevainojami.
Labi, parasti es to nesaku pirmajā tikšanās reizē ar puisi.
Un ar "puisi" es domāju vīrieti jeb čali, pieaugušu vīrieša kārtas pārstāvi.
Bet es tikai gribētu pateikt,
ka es neiebilstu, ja tas būs vienas nakts sakars,
un, ja tas būs vairāk nekā vienas nakts sakars, arī neiebilstu.
Tā ka jā.
Un ko par to domā tu?
Es nedomāju, ka tas ir tikai vienas nakts sakars.
Tad... divas naktis?
Melisa, tu esi lieliska un asprātīga, un tu esi ārste.
Varbūt tās būs divas naktis. Varbūt trīs.
Proti, kas to lai zina? Varbūt paliksim kopā uz mūžu.
Bet vai pagaidām mēs varam izbaudīt mirkli pa mirklim?
Jā.
Jā, tas man padodas.
Tad jā. Oho. Labi. Tad divas naktis?
Varētu būt divas naktis. Varētu būt mūžs. Varētu būt jebkas pa vidu, zini.
Piedod, es to maitāju.
Es to maitāju.
Es nesaprotu. Kāpēc mēs nevarējām pāriet pāri?
-Manuprāt... -Ko?
Klau, viss šis ir vājprāts.
Es joprojām mēģinu to visu aptvert.
Bet acīmredzot, pēc rūķa domām, šī nav īsta mīlestība.
Tad tu mani īstenībā nemīli?
Es to neteicu. Protams, ka es tevi mīlu.
Tad ko tu saki?
Es neko nesaku,
bet acīmredzot ir pieņemts kaut kāds kosmosa spriedums.
Un mēs izgāzāmies. Tas arī viss.
Tātad rūķa teiktā dēļ tu gribi likt punktu mūsu attiecībām?
Nē, beidz. Es tikai mēģinu izdomāt, kā tikt no šejienes prom
un atgriezties īstenībā.
Bet ne kopā.
Mēs jau mēģinājām kopā.
Nu tad ko? Paga, tu gribi mēģināt ar citiem?
Ak nē. Nē, nē. Lūdzu, nedziediet!
Es darīšu jebko.
Jā, draugi, mēs te runājamies...
Kad lauku tu apar Vienmēr akmens kāds gadās
Katram steikam kāds taukumiņš klāt
-Un tad, kad ēd zivi -Zivi
-Vienmēr asakas trāpās -Trāpās
-Un, kad tu mīli -Kad tu mīli
-Vienmēr mīlnieku ķildas gadās -Ķildas gadās
Atstāsiet mūs uz brīdi?
Nopietni, lūdzu!
Tā pirmā pasaka Kaut ko, kas viņu uzvelk
Tad kaut ko nejauku teic viņš Lai atmaksātu
Tad viņa pasūdzas Ka nesaprot viņš viņu
Pa dupsi iepliķē tad viņai viņš
Nē! Ak nē, tas gan nav labi.
Ja vien viņa to negrib.
Tā tikai mīl, mīl, mīlnieku ķilda
Tik tāpēc, ka naidojaties
Uzreiz jūs nešķiraties
Tas skaidrs, skaidrs tā kā diena
Tā tikai mīlnieku ķilda
Viņš saka:
Jā, es to nedarīšu.
Tad viņa:
Kāds pārsteigums. Tu negribi par to runāt.
Viņš saka:
Ko tad tas nozīmē?
Tad viņa:
Tas neko nenozīmē. Es jau pateicu, ko domāju.
Viņš saka:
Nevaru, apkārt cilvēki.
Tad viņa:
Tu nevari principā.
Ik meitenei un zēnam Arvienu ir pa strīdam
-Mums jātiek prom. -Jā, jā.
Ādams, Ieva dārzā draiskojās
Dzīve tur bij' īsta salda bauda
Beidziet!
Līdz Ādams teica "Kundze, atvaino tu mani
Man ābolā gabals izkosts ir"
Bij' viņiem
Mīl, mīl, mīlnieku ķilda
Un, ja jūs kašķējaties
Tāpēc tak neatlobāties
Tas skaidrs, skaidrs tā kā diena
Tā ir tikai mīlnieku ķilda
Teic viņa:
Kāds ir plāns, Džoš? Meklēt jaunu?
Tad viņš teic:
Negribu diskusiju, kas ir mūzikla priekšnesums.
Teic viņa:
Kāpēc nevari atbildēt?
Tad viņš teic:
Labi. Jā. Ja tā var tikt laukā.
Teic viņa:
Es zināju. Es zināju!
Tad viņš teic:
It kā Staigājošie miroņi būtu pataisīts par Radīti skatuvei.
-Tu skatījies Radīti skatuvei? -Es to zināju.
Tā ir tikai
Mīl, mīl, mīlnieku ķilda
Sasodīts.
Ja kādreiz plēšaties
Tāpēc jau neatvadāties
Tas skaidrs, skaidrs tā kā diena
Tā ir tikai mīlnieku ķilda
Kad viņš stūrī viņu dzen Un aiz spīta kaut ko izspļauj viņa
Kā katliņš ar vāciņu Abi domā - šiem taisnība
Un tad nodomā, ka velti tas Skūpsta viens otru
Lai laba naksniņa
Vai tu domā, ka tā ir īsta mīlestība?
Ko?
Vai tu domā, ka mums ir īsta mīlestība?
Tu tā nedomā?
Tu tā nedomā. Skaidrs. Labi to zināt.
Ko tas vispār nozīmē - īsta mīlestība?
It kā pastāvētu nevainojama ideja par to, kādai jābūt mīlestībai.
Varbūt tāda nemaz nepastāv.
Tikai tāpēc, ka kaut kas ir grūti, tas nav nesasniedzams.
Tas prasa piepūli. Bet acīmredzot tu to nevēlies pielikt.
Zini? Man pietiek. Viss.
-Mela. -Nē, es to nopietni!
Mēs esam oficiāli izšķīrušies.
Vari meklēt īstu mīlestību ar vienalga ko. Jo šīs ir beigas.
Gals. Un tu esi derdzīgs.
Un es tevi ienīstu. Vēlu tev nāvi.
-Mela. -Beidz teikt "Mela"!
Tu izklausies pēc sūda idiota.
Tā tiek izbeigta mīlnieku
Ķilda
Melisas jaunkundz.
Mēra kungs. Es atvainojos, es tikai...
Jums viss labi? Vai jūs raudājāt?
Nāciet. Kas noticis?
Neuztraucieties.
Es esmu mērs. Es uztraucos par visu, kas notiek Šmigadūnā.
Nu, kas par bēdu?
Mēs ar Džošu izšķīrāmies.
Ak nē. Esat droša, ka tā nebija tikai mīlnieku ķilda?
Jā, tā nebija mīlnieku ķilda.
Tās ir beigas. Tās tiešām ir beigas.
Ak, Melisa, man ļoti žēl.
Man tiešām šķita, ka viņš ir īstais.
Bet laikam...
Es nezinu.
Es zinu, ka tagad sāp, bet tas pāries.
Drīz jūs par Džošu aizmirsīsiet un atradīsiet kādu citu, kādu labāku.
Tas nav tik vienkārši.
Es neteicu, ka tas būs vienkārši.
Bet tas notiks. Esmu drošs.
Kaut kur mīlestība gaida tevi gan
Un tā īstajā brīdī atnāks tad
Tā kā katru rītu Saule iespīd acīs man
Kaut kur mīlestība gaida tevi gan
Vai man bija jādz...
Kad viņu atradīsi
Zvanus zvanām nedzirdēsi
Eņģeļus dziedam nemanīsi
Kas pie viņa aizvedīs
Kad viņu atradīsi
Kāda iekšējā balss
Neļaus tev neko citu
Tik dzīties pēc viņa
Tev viņš uzsmaidīs Tavu roku savā ņems
Un uzreiz tu zināsi Kas tā par laimi
Tad viņš piekļaus tevi Savām stiprajām rokām
Un sirds iedegsies Zvanīt nerimsies
Visbeidzot mīlestība aizliegtā
Vairs nebūs paslēpta
Kaut kur mīlestība gaida tevi
Gan
Mēra kungs, vai jūs... esat zilais?
Cenšos redzēt gaišās krāsas.
Šmigadūnas moto ir:
"Mēs vienmēr tiecamies pēc miera un laimības."
Tāpēc es cenšos pilsētniekiem būt prieka un gaiša skata paraugs.
Bet dažreiz tas nav tik vienkārši.
Dzīve var būt grūta.
Šķiet, uz šo vietu es nāku tad, kad gribu redzēt gaišo...
bet nespēju.
Mēra kungs, man žēl, es...
Skat, kā es tik sūdzos,
kad man vajadzētu mierināt jūs.
Jūs mierinājāt. Es jūtos labāk.
Labi. Jo - vai zināt?
Šmigadūnā ikkatrs ir pelnījis atrast īstu mīlestību.
Jā. Tā ir.
DŽOŠS
Par īstas mīlestības atrašanu!
O, reprīze.
Kaut kur mīlestība gaida tevi
Gan
Au!
Piedod, Pīt.
Gan
Nu sveiks, Skinera kungs.
Sveika, Betsija, jā?
O, tu atcerējies.
Un tās ir manas māsas: Lorija, Kerija,
Nellija, Fiona, Sindija, un tā ir mazā Tūtija.
Vai tas ir tas puisis, kurš pajokoja par gulēšanu kā baļķim?
Tas ir viņš.
Ak, pasaki vēlreiz! Lūdzu!
Ko, ka gulēju kā baļķis?
Es teicu, ka viņš ir asprātīgs.
Man ļoti žēl, ka jūs ar Melisas jaunkundzi izšķīrāties.
Taču man šķiet, tas nozīmē,
ka tu meklēsi groziņu, kuru šovakar izsolīt.
Nu nē. Nē, es...
Proti... Kādu...
Kādu groziņu?
Nu šovakar ir ikgadējā piknika groziņu izsole,
lai savāktu naudu, ko nopirkt bibliotēkai grāmatas.
Un aizstātu tās, kuras sadedzināja mācītāja sieva.
Visas pilsētas meitenes darina groziņus, kurus tad izsola pilsētas vīrieši,
un tas, kurš sola visvairāk, dabū groziņu un var vakariņot ar darinātāju.
Un varbūt dabūt kaut ko īpašu desertā.
Tomēr tas ir noslēpums, kurai pieder kurš groziņš,
tāpēc, pat ja kāds gribētu,
viņš nevarētu zināt, kurš groziņš ir manējais.
Ko teiksi, Skinera kungs? Atnāksi šovakar?
-O jā. Lūdzu, atnāc! -O jā. Lūdzu, atnāc!
Labi. Labi. Es atnākšu. Es atnākšu. Skaidrs?
Bibliotēkas dēļ. Labi?
Un īstenībā es esmu dakteris Skiners.
Dakteris Skiners? Ak vai.
Labi, taisieties visas!
Tie krēsli paši nesakārtosies.
-Atā, dakteri Skiner. -Atā.
Prieks iepazīties.
Mans groziņš šovakar gaidīs tevi.
Tas būs apsiets ar rozā samta lenti,
un tas smaržos pēc persikiem un saldā krējuma.
Tiksimies vakarā.
Labi.
-Sveika. -Sveiks.
Vai tu tagad pārdod popkornu?
Es padomāju, ka es varētu aiziet uz to groziņu izsoli.
Tu iesi uz groziņu izsoli?
Mēs izšķīrāmies pirms kādām divām stundām, un nu tu iesi uz groziņu izsoli,
kur vīrieši izsola sievietes kā lopus.
Nu, tas ir bibliotēkas labā.
Ļauj man minēt. Tu mēģināsi dabūt to Rodsa stipendiāti viesmīli,
kura smējās par "gulēju kā baļķis".
Es tikai domāju... Es domāju, ka pateicu smieklīgi.
Tu esi tik paredzams. Nu vienalga.
Ej izklaidējies ar savu klišejtīni.
Viņa nav tīne.
Un es tikai cenšos tikt no šejienes prom. Tu ne?
Jā, es cenšos no visa spēka.
Kaut es būtu zinājusi noslēpumu: jāsmejas par visu, ko tu saki.
Mela, esi godīga!
Zini, tu arī esi te iesprūdusi.
Reālajā pasaulē es to nedarītu,
bet, tā kā abi esam iesprūduši šajā pasaulē,
varbūt izgatavo savu groziņu.
O, tiešām? Lai mani var nopirkt kāds vīrs ar četriem zobiem?
Nē, paldies.
Labi. Cerams, tev te patīk.
Nu atvaino mani...
Man jādabū grozs.
Hei, stilīga cepure.
Tu gribētu, lai tev tāda būtu.
Labais.
Tā ir piknika groziņu izsole.
Redzi, jo viņi...
Jūs negribēsiet to dzert, jaunkundz.
Tā ir kungu punša bļoda.
Tajā ir alkohols.
Paldies, ka brīdināji, ugunsdzēsēj Lerij.
Laiks! Laiks! Laiks sākt izsoli!
Kas ir tas puika?
Vai viņa darbs ir visu paziņot?
Tas ir Kārsons, skolmeistarienes Teitas jaunkundzes brālītis.
Viņu vecāki ir miruši, tāpēc viņai bija pašai viņš jāizaudzina.
Nabaga puikam nav draugu.
Zini, tādēļ, ka viņa mēle ir pārāk liela mutei.
Labi, kungi,
laiks patukšot kabatas un savākt naudiņu bibliotēkai.
Un aizstāt visas grāmatas, kuras nesen iznīcinātas.
-Tās bija neķītras. -Neķītras?
Nē, tie bija diženi literāri darbi.
Čosers, Voltērs, Balzaks.
-Viņai neiziet pie vīra. -Labi. Labi, pietiks pļāpāt.
Jūs visi zināt noteikumus.
Jūs nedrīkstat zināt, kurš groziņš ir kurai meitenei.
Bet protams, ja jūsu mīļotā pateikusi, kā viņas groziņš izskatās,
tā nav mana darīšana.
Tā, vai es sasmaržoju ērkšķogkūku?
Ko solīsiet par šo skaistumu?
Divas monētas no Prestona. Trīs!
Četras aizmugurē no Bārnabija.
Piecas monētas. Paldies, piecas. Sešas monētas.
Pirmo reizi. Otro.
Pārdots Džeremaijam pirmajā rindā.
-Cik vērta tā monēta? -12,5 centus.
Kāpēc vajadzīga 12,5 centu monēta? Ko tas palīdz?
Ko solāt par šo? Divas monētas. Paldies, kungs.
Trīs monētas. Četras. Piecas. Sešas. Septiņas monētas.
Pārdots tam kungam cepurē.
Pārdots tēvocim Otisam trešajā rindā.
Pārdots Īnokam no Šmigavīzes.
Pārdots Kērlijam par piecām monētām.
Pārdots Marselusam par trim monētām.
Labi, ir palicis tikai viens groziņš.
Un kaut kas liek man domāt, ka šis būs ļoti populārs.
Ko solīsiet par šo jauko groziņu?
-Divas monētas! -Četras monētas!
-Četras monētas, paldies, kungs. -Sasodīts.
-Sešas monētas! -Divi dolāri!
Divi dolāri?
Neviens nekad nav solījis divus dolārus.
Labi, divi dolāri. Pirmo reizi...
Divi dolāri un divas monētas.
Ar to es nevaru sacensties.
Nu, izskatās, ka šis groziņš tiks Henrijam par diviem dolāriem un divām monētām.
Pirmo reizi. Otro reizi.
Pagaidiet, mēra kungs.
20 dolāru.
Pārdots jaunatnācējam Skinera kungam par 20 dolāriem.
Viņš ir dakteris Skiners.
Ei, starp citu, es arī esmu ārste.
Bet jūs esat dāma.
Domāju, visi piekritīsim,
ka šī bija veiksmīgākā piknika groziņu izsole, kāda mums bijusi.
Paldies solītājiem...
Labi, pagaidiet.
Atvainojiet mani! Piedodiet. Piedodiet.
Izsole vēl nav beigusies.
Nu, Melisas jaunkundz, jūs nolēmāt izgatavot groziņu?
Nē, nē. Es pati esmu groziņš, mīļais.
Šķiet, jūs īsti nesaprotat, kā notiek piknika groziņu izsole.
O nē, es saprotu gan, kā tā notiek, skaidrs?
Jo tie uzbudinātie slimnieki sola naudu par sievietēm kā gaļas gabaliem.
Labi.
-Ziniet ko. -Nu labi.
Šim gaļas gabalam ir smadzenes.
Un tās ir pilnas ar domām un idejām.
Tāpēc lai ballīte sākas!
Kurš grib nopirkt šo gaļas grozu?
Mela, lūdzu. Kāp zemē!
Pats kāp zemē. Aizveries! Tu esi greizsirdīgs.
O, un, starp citu, mēs nākam no vietas, kur 20 $ nav nekas.
Tik maksā vidējā izmēra pica, skaidrs? Neesiet pārsteigti!
Labi. Tad...
sāksim solīt no divām monētām.
Vai es dzirdu divas monētas?
Sākam ar divām monētām.
Varbūt viena monēta? Viena monēta par burvīgo Melisas jaunkundzi.
Vai es dzirdu pieci centi?
Mums ir pieci centi.
Īstenībā man ir jautājums. Esmu apmulsis. Vai ir kūka?
Nē, bet jūs dabūsiet kaut ko labāku.
-Torti? -Nē.
Stipru, neatkarīgu sievieti, kura nesamierināsies ar ko necienīgu.
Tā, kurš grib mani nopirkt?
-Jā, Henrijs par 5 centiem. -Nē, man arī ir jautājums.
Vai jūs gribētu izcept kūku? Kaut kad nākotnē.
Nē! Nekāda kūka vai ievārījums, skaidrs? Tikai es.
Nu taču.
Esmu pievilcīga. Esmu labi izglītota.
Es labi pelnu. Esmu brīvprātīgā, grasos būt.
Turklāt esmu asprātīga. Tu aizveries!
-Tu zini, ka esmu. -Ko es...
Tāpēc aiziet! Soliet!
Aiziet, puiši!
Tas ir bibliotēkas labā.
Divi dolāri.
Viss, kas man ir.
Denijs Beilijs sola divus dolārus.
Pirmo reizi. Otro. Pārdots!
Redzējāt?
Šis superseksīgais puisis mani nupat nopirka par diviem dolāriem. Jā.
Lai plūst nauda, Denij Beilij!
Nu, tas bija jautri.
Acīmredzot tās zīmītes pie punša bļodām nelīdz.
Labu vakaru visiem!
NĀCIET! MĪLAS TUNELIS
Tu brītiņu turēji mani neziņā.
Jā.
Man nepatīk tie svešinieki, Hovard, un viņu modernās pilsētas idejas.
Viņi te neiederas.
Nu es nezinu, Mildred.
Zinu, ka tu nezini, tāpēc es tev saku.
Viņiem jāiet prom.
-Tā, Denij Beilij. -Vainīgs.
Kamēr nav pierādīta nevainība.
Vai arī neesi vainīgs ticama nolieguma dēļ.
Prasības iesniedzēji nohaltūrēja. Lieta izbeigta.
Jautri.
Tev ir jautri? Mums ir jautri.
Daudz jautrāk nekā Džošam ar to stulbo viesmīli.
-Tu tā nedomā? -Tā šķiet gan.
Klau, ko tu teiksi par to lācīti?
Fui, tas ir baiss.
-Gribi to? -Jā.
-Tu to man vinnēsi? -Ne taču.
Tu esi spēcīga, neatkarīga sieviete. Pati sev vinnēsi.
UZVARĒTĀJS - KATRU REIZI IZMĒĢINI SAVAS PRASMES - ACIS UZ MĒRĶI
Paga. Vai tā ir īsta šautene?
Jā gan.
Tā, labā roka ir jāliek uz stobra,
kamēr pirksts novietots uz mēlītes.
Tā, esi uzmanīga.
Šī lieta var izšaut, ja tu pareizi piespiedīsi - pat viegli.
Tāpēc uzmanīgi ar satvērienu un atceries,
šīs lietiņas būvētas, lai sprāgtu.
-Denij. -Jā, Melisa.
Tas varētu būt nedaudz sarežģīti,
jo esmu nedaudz iedzērusi, ja domā par lēmumu pieņemšanu,
bet es šobrīd domāju tikai par to, cik labi smaržo tavs kakls
un kā es pagrūstu zem autobusa savu māti,
lai man būtu iespēja izjāt ar tevi.
Tu esi smieklīgs meitēns. Kas ir autobuss?
Un jaunkundze iegūst balvu.
Tas ir tavs, Melisa.
Proti, pat tas,
kā tu ievij teikumā manu vārdu, liek kājām ļimt.
Es neesmu pie tā pieradusi, skaidrs?
Es parasti esmu visai līdzsvarota un racionāla.
Nu, jipī jū.
-Jipī jū? -Tieši tā.
Man patīk, ka sievietes domā pašas. Bet dažreiz...
ir jādomā mazāk.
Kā tu jūties tagad?
Sasodīts. Vai es tūlīt dziedāšu?
Pati savu dziesmu? Jā!
Ja runājam par mīlestību, romantiku
Es nejaušībai neko neuzticu
Stīvāka par vardi formaldehīdā
Nu ir laiks doties braucienā
O, mans diapazons un pārējais.
Kā nu būs ar taviem plāniem?
Plāni gļēvuļiem domāti
Tu neesot no tiem nekad novirzījusies
Mm, skūpsti, kā neesmu skūpstījusies
Allaž ieklausījos savā sirdsapziņā
Nu ir laiks doties braucienā
Viegli tas, viegli tas
Tas ir, vellā, tiešām viegli gan
Gatava visu nogaršot No visām pusēm
O! Tev bikses līdz padusēm
Un kā ar krietnumu?
Nu vēlos būt palaidne
Un to, ko vajadzētu?
Vai tu mans tētis nu te?
Sniedz man visu prieku Ko man aizliedza
Nu ir laiks doties braucienā
Kvī, kvī
Jā.
Tas gan ir tāds īss pārgājiens.
Nu, man šķita, būtu labi izrauties.
Īpaši no tās cietsirdīgās Melisas jaunkundzes.
Nerunāsim par Melisas jaunkundzi.
Ak tu nabadziņ.
Tev noteikti sāp sirds, vai ne.
Neraizējies. Betsija vērsīs visu par labu.
Vai tu gribētu?
Jā. Jā, es gribētu.
Kā man patīk šī vieta!
Vidusskolēni to dēvē par "Jaunavības drupām".
Šurp visi nāk, nu tu zini, "piknikot".
Nesaku, ka esmu te bijusi. Hi-hi.
Nu, ja tu būtu te bijusi,
tas būtu bijis sen atpakaļ,
jo tas bija ļoti sen, kad tu gāji vidusskolā.
Vai ne?
O, skat! Te ir šūpoles, kurās mēdzu šūpoties
tajā vasarā, kad man palika 14.
Šķiet, ka tas bija tikai vakar.
Bet nebija, vai ne?
O, un tur,
tur ir īpašais koks, kuru tētis iestādīja dienā, kad es piedzimu.
Ak nē.
Tu esi ļoti jauna.
Klau, Betsij, šķiet, ir īstais brīdis vienoties par noteikumiem,
kas starp mums šonakt notiks.
Nu, dakteri Skiner,
kas tev liek domāt, ka starp mums kaut kas notiks?
Zini, man šķiet, tev par mani radies nepareizs priekšstats.
Citas meitenes tik flirtēt steidz
Kolīdz viņas bikšu pāri redz
Tad, kad saule noriet Zūd tām tikumība
Bet es gaidīšu, kad būšu apprecēta
Lieliski to dzirdēt, Betsij, jo lieta tāda.
Tu esi daudz par jau...
Citas meitenes tik savu ādu rāda
Puiša prātu pārņem grēka nasta
Grib tas darīt lietas Manis neredzētas
Jo es gaidīšu, kad būšu apprecēta
Labi, šis viss man jauc galvu.
Mīļā, tu pārspēj visu gaidīto
Es zaudēju maņas
Gan jau pratīsi vēl manis cerēto
Nu brūk sētas manas
Mīļā, vai tu redzēt negribi Kas pašā dziļumā?
Gribu.
Nu ir laiks doties
Braucienā
Bet, ja tā padomā, kāpēc gaidīt?
Tēt!
Labāk sāc bildināt, dēls.
Tā pirmā pasaka Kaut ko, kas viņu uzvelk
Tad kaut ko nejauku teic viņš Lai atmaksātu
Tad viņa pasūdzas Ka nesaprot viņš viņu
Pa dupsi iepliķē tad viņai viņš
Tā tikai mīl, mīl, mīlnieku ķilda
Tik tāpēc, ka naidojaties
Uzreiz jūs nešķiraties
Tas skaidrs, skaidrs tā kā diena
Tā ir tikai mīlnieku ķilda
Viņš saka:
Tad viņa:
Ik meitenei un zēnam Arvienu ir pa strīdam
Ādams, Ieva dārzā draiskojās
Dzīve tur bij' īsta salda bauda
Līdz Ādams teica "Kundze, atvaino tu mani
Man ābolā gabals izkosts ir"
Bij' viņiem
Mīl, mīl, mīlnieku ķilda
Un, ja jūs kašķējaties
Tāpēc tak neatlobāties
Tas skaidrs, skaidrs...
Tulkojusi Laura Hansone