- לורן מייקלס מציג -
- ארבע שנים וחודשיים לפני שמיגדון -
זה מושלם.
טוב, לרוב אני לא אומרת את זה בפעם הראשונה עם בנים,
וב"בנים" כוונתי לגברים או לבחורים, זכרים בגיל ההסכמה.
אבל אני רק רוצה לומר ש...
אני בסדר אם זה... סטוץ של לילה.
ואם זה... יותר מסטוץ של לילה, זה גם בסדר.
אז, כן.
ומה דעתך בנושא?
אני לא חושב שזה סטוץ של לילה.
אז... שני לילות?
מליסה, את יפהפייה ומצחיקה, ואת רופאה.
אולי זה סטוץ של שני לילות. אולי שלושה.
מי יודע? אולי נישאר יחד לנצח.
אבל לעת עתה, אנחנו יכולים להתקדם צעד-צעד?
כן.
כן, אני מצטיינת בזה.
אז, כן. וואו. טוב. אז שני לילות?
אולי שני לילות, אולי לנצח. אולי, אתה יודע, כל דבר ביניהם.
סליחה, אני הורסת את הרגע.
אני הורסת את הרגע.
אני לא מבינה. למה לא יכולנו לחצות?
כלומר... -מה?
תשמעי, כל העניין הזה מטורף.
אני עדיין מנסה להבין מה קורה פה.
אבל ככל הנראה, לפי מה שאמר השדון, זאת לא אהבת אמת.
אז... אתה לא אוהב אותי?
לא אמרתי את זה. ודאי שאני אוהב אותך.
אז מה אתה אומר?
אני לא אומר דבר,
אבל ככל הנראה הגיעו לאיזה פסק דין קוסמי,
ואנחנו נכשלנו. זה הכול.
אז אתה מוכן לוותר עלינו בגלל מה שאמר שדון?
לא, תעצרי. אני רק מנסה להבין איך לצאת מכאן
ולחזור למציאות.
אבל לא יחד.
כבר ניסינו יחד.
אז מה? רגע, אתה רוצה לצאת עם אחרים?
אוי, לא. לא, לא. בבקשה, בלי שיר.
אני אעשה הכול.
כן, חבר'ה, אנחנו באמצע משהו...
"אי אפשר לחרוש שדה מבלי להיתקל בכמה אבנים
בכל סטייק יהיה קצת שומן
אי אפשר לאכול דג -דגים
מבלי להיתקל בכמה עצמות -עצמות
ולא יכולה להיות אהבה -אהבה
ללא מריבת אוהבים -מריבת אוהבים..."
אתם מוכנים להניח לנו לרגע?
ברצינות, בבקשה?
"בהתחלה היא אומרת משהו שנועד להרגיז אותו
אז הוא אומר משהו מרושע כדי לנקום בה
אז היא מתלוננת על כך שהוא לא מבין אותה
ואז הוא נותן לה פליק..."
לא! לא, זה לא בסדר.
אלא אם כן זה בהסכמה.
"זאת רק מריבת, מריבת, מריבת אוהבים
זה שאתם מסוכסכים
לא אומר שאתם נפרדים
זה ברור, ברור, ברור כשמש
זאת רק מריבת אוהבים
קודם הוא אומר..."
כן, אני לא עושה את זה.
"ואז היא אומרת..."
איזו הפתעה. אתה לא רוצה לדבר על זה.
"ואז הוא אומר..."
מה זה אמור להביע?
"ואז היא אומרת..."
זה לא אמור להביע דבר. התכוונתי למה שאמרתי.
"ואז הוא אומר..."
אני לא יכול לעשות את זה עם אנשים מסביב.
"ואז היא אומרת..."
אתה לא יכול לעשות את זה, נקודה.
"כל בחור ובחורה ייקלעו בסוף למריבה..."
אנחנו חייבים להסתלק מכאן. -כן.
"חווה ואדם השתעשעו להם בגן
החיים שם היו עונג מוחלט..."
נו, באמת!
"עד שאדם אמר, תסלחי לי, גברתי
אבל מישהו נגס בתפוח שלי
הייתה להם...
מריבת, מריבת, מריבת אוהבים
זה שאתם מתקוטטים
לא אומר שאתם מתנתקים
זה ברור, ברור, ברור כשמש
זאת רק מריבת אוהבים
קודם היא אומרת..."
אז מה התוכנית, ג'וש? לחפש מישהי חדשה?
"אז הוא אומר..."
אני לא אנהל דיון שהוא חלק מקטע מוזיקלי.
"אז היא אומרת..."
למה אתה לא עונה על השאלה?
"אז הוא אומר..."
בסדר. כן. אם זאת הדרך לצאת מכאן.
"אז היא אומרת..."
ידעתי. ידעתי!
"אז הוא אומר..."
זה כמו שילוב של "המתים המהלכים" עם "גלי".
צפית ב"גלי"? -הייתי מודע לזה.
"זה רק...
מריבת, מריבת, מריבת אוהבים..."
לכל הרוחות.
"זה שאתם מתקוטטים
לא אומר שתסיימו את הקשר מהר יותר
זה ברור, ברור, ברור כשמש
זאת רק מריבת אוהבים
כשהוא דוחק אותה לפינה והיא יורקת כדי לעשות דווקא
הם הפוסל שבמומו פוסל, שניהם בטוחים בצדקתם
והם חושבים שהכול לשווא, אז נותנים נשיקת...
לילה טוב..."
אתה חושב שזאת אהבת אמת?
מה?
אתה חושב שזה, אתה ואני, זה אהבת אמת?
אתה לא חושב ככה?
אתה לא חושב ככה. בסדר. טוב לדעת.
מה זה אומר בכלל, אהבת אמת?
זה כאילו יש לך מושג מושלם על איך אהבה אמורה להיות.
אולי זה לא קיים בכלל.
זה שמשהו קשה לא אומר שהוא בלתי מושג.
זה דורש עבודה, אבל ברור שאתה לא מוכן לעשות את זה.
אתה יודע מה? נמאס לי. זה נגמר.
מל. -לא, אני רצינית!
נפרדנו באופן רשמי.
אתה חופשי למצוא אהבת אמת עם מי שתרצה. כי זהו זה.
הסוף. ואתה מבאס.
ואני שונאת אותך. ואני מקווה שתמות.
מל. -תפסיק להגיד "מל".
אתה נשמע כמו אידיוט מזורגג.
"כך אתם מסיימים מריבת...
כך מסיימים מריבת...
אוהבים."
גברת מליסה.
אדוני ראש העיירה. אני מצטערת, אני...
את בסדר? בכית?
בואי הנה. מה קרה?
שום דבר שצריך להדאיג אותך.
אני ראש העיירה. אני דואג בגלל כל דבר שמתרחש בשמיגדון.
מה הבעיה?
ג'וש ואני נפרדנו.
אוי, לא. את בטוחה שזאת לא הייתה רק מריבת אוהבים?
כן, זאת לא הייתה מריבת אוהבים.
זה נגמר. זה באמת נגמר.
מליסה, אני מצטער כל כך.
באמת חשבתי שהוא האחד.
אבל אני מניחה...
שאני לא יודעת.
אני יודע שזה כואב עכשיו, אבל זה לא יימשך לנצח.
בקרוב תשכחי את ג'וש ותמצאי מישהו חדש. מישהו טוב יותר.
זה לא קל כל כך.
לא אמרתי שזה יהיה קל.
אבל זה יקרה. אני בטוח.
"במקום כלשהו אהבה מחכה לך
יום אחד היא תגיע בדיוק בזמן
בדיוק כפי שבכל בוקר השמש זורחת
במקום כלשהו אהבה מחכה לך..."
אה, אני אמורה לשיר...
"וכשתמצאי אותו
פעמונים לא יצלצלו
מלאכים לא ישירו
כדי להוביל אותך אליו
מאחר שכשתמצאי אותו
קול קטן
לא יותיר לך ברירה
אלא לרדוף אחריו
אז הוא יחייך אלייך, ייקח את ידך בידו
ומיד תדעי מהו סיפוק
אז הוא יצמיד אותך אליו בזרועותיו החזקות והשזופות
ולבך הוא אש שמפעיל אזעקות
סוף סוף האהבה שהייתה אסורה
כבר לא חייבת להישאר חבויה
במקום כלשהו אהבה מחכה...
לך."
אדוני ראש העיירה, אתה... אתה עליז?
אני משתדל להיות.
המוטו של שמיגדון הוא,
"אנחנו תמיד שואפים לשלווה ואושר."
אז אני משתדל לשמש דוגמה לאושר ולעליזות עבור תושבי העיירה.
אבל לפעמים זה לא קל כל כך.
החיים יכולים להיות קשים כל כך.
אני מניח שזה המקום שאני בא אליו כשאני רוצה להיות עליז...
אבל אני לא יכול.
אדוני ראש העיירה, אני מצטערת, אני...
תראי אותי מקשקש ומקשקש
בזמן שאני הוא זה שאמור לנחם אותך.
ניחמת. אני מרגישה טוב יותר.
יופי. כי את יודעת מה?
לכל אחד בשמיגדון מגיע למצוא אהבת אמת.
כן. מגיע להם.
- ג'וש -
לחיי מציאת אהבת אמת.
אה, חוזרים לשיר.
"במקום כלשהו אהבה מחכה...
לך."
איי!
סליחה, פיט.
"לך."
היי לך, מר סקינר.
היי. בטסי, נכון?
זכרת.
ואלה אחיותיי, לורי, קרי,
נלי, פיונה, סינדי והקטנה היא טוטי.
זה הברנש שסיפר את הבדיחה על לישון כמו בול עץ?
זה האיש.
תספר אותה שוב. בבקשה.
מה, שישנתי כמו בול עץ?
אמרתי לכן שהוא מצחיק.
צר לי מאוד לשמוע שנפרדת מגברת מליסה.
אם כי אני משערת שזה אומר
שתחפש סל להציע עליו מחיר הערב.
לא. לא, אני... אני...
כלומר, איזה...
איזה סל?
הערב תיערך מכירת סלי הפיקניק השנתית
כדי לגייס כסף לקניית ספרים לספרייה.
ולהחליף את אלה שאשת הכומר שרפה.
כל נערה בעיירה מכינה סל פיקניק שיימכר במכירה פומבית לגברים של העיירה,
וההצעה הגבוהה ביותר זוכה בסל ובארוחת ערב עם הנערה שהכינה אותו.
ואולי משהו מיוחד לקינוח.
אם כי זה סוד איזה סל שייך למי,
אז... גם אילו מישהו היה רוצה,
לא הייתה לו דרך לדעת איזה סל אני הכנתי.
אז מה אתה אומר, מר סקינר? תגיע הערב?
כן. תבוא, בבקשה. אתה חייב. -כן, תבוא.
בסדר, בסדר. אני אבוא. אני אבוא. בסדר?
למען הספרייה. בסדר?
ולמען האמת, זה ד"ר סקינר.
ד"ר סקינר? אוי, לי.
טוב, תסתלקו מכאן.
הכיסאות לא יסדרו את עצמם.
ביי, ד"ר סקינר.
נעים להכיר.
הסל שלי יחכה לך הערב.
הוא יהיה עטוף בסרט ורוד וקטיפתי,
ויהיה לו ריח של אפרסקים ושמנת מתוקה.
נתראה בערב.
בסדר.
היי. -היי.
מה, אתה מוכר פופקורן עכשיו?
חשבתי שאולי אקפוץ לאירוע מכירת הסלים הפומבית.
אתה הולך למכירת הסלים הפומבית?
נפרדנו לפני שעתיים, ועכשיו אתה הולך למכירת הסלים הפומבית
שבה גברים מציעים מחירים על נשים כאילו מדובר בחיות משק?
ובכן, זה... זה למען הספרייה.
תן לי לנחש. אתה מציע מחיר על המלצרית שקיבלה את מלגת רודס
וחשבה ש"ישן כמו בול עץ" זה קורע מצחוק.
אני חושב שזה בגלל הדרך שבה אמרתי את זה.
אתה צפוי כל כך. לא משנה.
לך לבלות עם קלישאת בת העשרה שלך.
היא לא בת עשרה.
ואני רק מנסה לצאת מכאן. את לא?
כן, אני מנסה בכל כוחי.
אילו רק ידעתי שהסוד הוא לצחוק מכל דבר שאתה אומר.
מל, תהיי הוגנת.
גם את תקועה כאן.
אני לא מציע את זה עבור העולם האמיתי,
אבל מאחר ששנינו תקועים בעולם הזה,
אולי כדאי שתכיני סל משלך.
באמת? כדי שגבר עם ארבע שיניים יקנה אותי.
לא, תודה.
בסדר. אני מקווה שאת נהנית כאן.
כעת, אם תסלחי לי...
אני צריך לזכות בסל.
היי, כובע מגניב.
היית מתה שיהיה לך את הכובע הזה.
מצחיק.
זאת המכירה הפומבית של סלי הפיקניק.
מבינה, כי הם...
את לא רוצה לשתות את זה, גברת.
זאת קערת הפונץ' של הגברים.
יש בזה אלכוהול.
תודה על האזהרה, לארי הכבאי.
הגיע הזמן, הגיע הזמן. הגיע הזמן למכירה הפומבית.
מי הילד הזה?
מה, התפקיד שלו הוא להכריז על כל דבר?
זה קרסון, האח הקטן של גברת טייט המורה.
ההורים שלהם מתו, אז היא גידלה אותו בעצמה.
לילד המסכן אין חברים.
את יודעת, מפני שהלשון שלו גדולה מדי בשביל הפה שלו.
טוב, רבותיי,
הגיע הזמן לפתוח את הכיסים ולגייס כסף עבור הספרייה.
ולהחליף את כל הספרים שהושמדו לאחרונה.
כי הם היו מטונפים. -מטונפים?
לא, אלה היו יצירות ספרותיות נפלאות.
צ'וסר, וולטר, בלזק.
היא מסרבת להתחתן. -בסדר. טוב, מספיק עם הברבורים.
כולכם מכירים את החוקים.
אתם לא אמורים לדעת איזה סל שייך לאיזו נערה.
אבל כמובן, אם אהובתכם אמרה לכם איך נראה הסל שלה,
זה לא ענייני.
אז, אני מריח פאי חזרזר?
מה מציעים לי עבור הסל היפה הזה?
שני מטבעות מפרסטון. שלושה מטבעות!
ארבעה מטבעות מברנבי שמאחור.
חמישה מטבעות תודה, חמישה. שישה מטבעות. שישה מטבעות.
פעם ראשונה. פעם שנייה.
נמכר לג'רמיה בשורה הקדמית.
כמה שווה מטבע? -שנים עשר וחצי סנט.
למה יש מונח ל-12 וחצי סנט? במה זה עוזר?
כמה אני שומע על זה? שני מטבעות. תודה, אדוני.
שלושה מטבעות. ארבעה מטבעות. חמישה מטבעות. שישה. שבעה.
נמכר לאדון בכובע שם.
נמכר לדוד אוטיס בשורה השלישית.
נמכר לאנוך מעיתון ה"שמיגאזט".
נמכר לקרלי תמורת חמישה מטבעות.
נמכר למרסלוס תמורת שלושה מטבעות.
טוב, נותר רק סל אחד.
ומשהו אומר לי שהסל הזה יהיה פופולרי מאוד.
כמה מציעים על הסל המשובח הזה?
שני מטבעות. -ארבעה מטבעות!
ארבעה מטבעות, תודה, אדוני. -לעזאזל.
שישה מטבעות! -שני דולר!
שני דולר?
איש לא הציע שני דולר מעולם.
טוב, שני דולר. פעם ראשונה...
שני דולר ושני מטבעות.
אני לא יכול להתחרות עם זה.
טוב, נראה שהסל הזה יימכר להנרי תמורת שני דולר ושני מטבעות.
פעם ראשונה. פעם שנייה.
רק רגע, אדוני ראש העיירה.
עשרים דולר.
נמכר לבחור החדש, מר סקינר, ב-20 דולר.
זה ד"ר סקינר.
היי, גם אני ד"ר, אגב.
אבל את גברת.
אני חושב שאפשר להסכים
שזאת הייתה המכירה הפומבית של סלי פיקניק המוצלחת ביותר שהייתה לנו.
זה... -תודה למשתתפים...
טוב, רק רגע.
תסלחו לי, אני מצטערת. סליחה. סליחה.
המכירה הפומבית עוד לא הסתיימה.
ובכן, גברת מליסה, החלטת להכין סל?
לא, לא. אני הסל, מותק.
אני חושב שאת לא ממש מבינה איך המכירה הפומבית עובדת.
לא, אני מבינה, בסדר?
כי הסוטים החרמנים האלה מציעים כסף על נשים כמו על חתיכות בשר.
בסדר.
טוב, נחשו מה. -בסדר.
לחתיכת הבשר הזו יש מוח.
והוא מלא במחשבות וברעיונות.
אז בואו נתחיל את המסיבה.
מי רוצה לקנות את סל הבשר הזה? אאו!
מל, אנא. תרדי משם.
אתה תרד משם. שתוק. אתה סתם מקנא.
ואגב, במקום שממנו אנחנו באים, עשרים דולר הם כלום.
זה שווה למחיר של פיצה בינונית, טוב? אז אל תתפעלו כל כך.
בסדר. אז...
נתחיל את המכירה בשני מטבעות.
אני שומע שני מטבעות?
שני מטבעות כסכום פתיחה.
מה עם מטבע אחד? מטבע אחד עבור גברת מליסה היפה.
אני שומע חמישה סנט?
יש לנו חמישה סנט.
למען האמת, יש לי שאלה. אני מבולבל. יש פאי?
לא, אבל תקבל משהו טוב יותר.
עוגה? -לא.
אישה חזקה ועצמאית שלעולם תסכים לקבל פחות ממה שמגיע לה שוב.
מי רוצה לקנות אותי?
כן, הנרי מציע חמישה סנט. -לא, גם לי יש שאלה.
תסכימי לאפות פאי? נניח, בדייט עתידי.
לא! אין פאי או שימורים, בסדר? רק אותי.
אבל בחייכם,
אני מושכת. אני משכילה.
אני מרוויחה טוב. אני מתנדבת או מתכננת לעשות את זה.
וגם, אני כיפית. תשתוק!
אתה יודע שאני כיפית. -מה...
אז קדימה, בואו נתחיל במכירה.
קדימה, בחורים.
זה למען הספרייה.
שני דולר.
כל מה שיש לי בעולם הזה.
דני ביילי מציע שני דולר.
פעם ראשונה. פעם שנייה. נמכר!
ראית את זה?
הסופר חתיך הזה קנה אותי בשני דולר. כן.
תפזר את הכסף, דני ביילי.
טוב, זה היה כיף.
ברור שהשלטים על קערות הפונץ' לא עוזרים.
לילה טוב לכולם.
- תיכנסו! מנהרת האהבה -
השארת אותי במתח לזמן קצר.
כן.
אני לא אוהבת את שני הזרים, הווארד, או את הרעיונות העירוניים החדשניים שלהם.
הם לא שייכים לכאן.
אני לא בטוח בכך, מילדרד.
אני יודעת שאתה לא בטוח, לכן אני אומרת לך.
הם צריכים לעוף.
אז, דני ביילי. -מודה באשמה.
עד שתוכח חפותך.
או לא אשם עקב הכחשה סבירה.
התביעה לא עשתה את עבודתה. משפט פסול.
זה כיף.
אתה נהנה? אנחנו נהנים.
נהנים הרבה יותר מאשר ג'וש והמלצרית הטיפשה.
אתה לא חושב? -סבורני שכן.
תגידי, מה דעתך על דוב הצעצוע הזה?
אוי, הוא מפחיד.
את רוצה אותו? -כן.
אתה תזכה בו בשבילי? -אין מצב.
את אישה חזקה ועצמאית, תזכי בו בעצמך.
- תמיד מנצחים! בחן את כישוריך, כוון היטב -
רגע. זה רובה אמיתי?
בהחלט.
כעת, תניחי את יד שמאל על הקנה
בזמן שתניחי את אצבעך על ההדק.
כעת, תיזהרי.
הדבר הזה יכול לירות אם תלטפי אותו בדרך הנכונה, אפילו בעדינות.
אז שימי לב לאחיזה ותזכרי
שהדברים האלה נבנו כדי להתפוצץ.
דני. -כן, מליסה.
זה עלול להיות מעט מורכב
כי אני מעט שיכורה בספקטרום של ההסכמה,
אבל כל מה שעובר לי בראש עכשיו זה איזה ריח טוב יש לצוואר שלך
ואיך הייתי משליכה את אימא שלי בפני אוטובוס
כדי לקבל את ההזדמנות לרכוב עליך.
את בחורה מצחיקה. מה זה אוטובוס?
והגברת זוכה בפרס.
זה שלך, מליסה.
כלומר, אפילו...
הדרך שבה אתה משתמש בשם שלי במשפט, זה מרטיט אותי.
אני לא רגילה לזה, בסדר?
לרוב אני טיפוס מיושב ורציונלי.
ובכן, הי הונק.
הי הונק? -אכן.
אני אוהב נשים שמסוגלות לחשוב לבד, אבל לפעמים...
צריך לחשוב פחות.
איך את מרגישה עכשיו?
לכל הרוחות. אני עומדת לקבל שיר?
שיר משלי? כן!
"כשזה נוגע לאהבה ולרומנטיקה
מעולם לא השארתי דבר ליד הגורל
נוקשה יותר מצפרדע בפורמלדהיד
עכשיו הזמן ליהנות מהחוויה..."
זה בטווח הקולי שלי וכל זה.
"מה בנוגע לתוכניות שתכננת?
תוכניות זה בשביל נמושות
שמעתי שמעולם לא סטית מדרכך
תן לי נשיקות
תמיד הנחתי למצפוני להנחות אותי
עכשיו הזמן ליהנות מהחוויה
חסר מאמץ, חסר מאמץ
זה כל כך חסר מאמץ מזורגג
מוכנה לטעום את הדברים שלא טעמתי מעולם
וואו! המכנסיים שלך יושבים ממש גבוה
מה עם להיות טובה?
עכשיו אני רוצה להיות רעה
לעשות את הדברים שאת צריכה?
מה אתה, אבא שלי עכשיו?
תביא את כל הכיף שנמנע ממני
עכשיו הזמן ליהנות מהחוויה
אוינק, אוינק."
כן.
וואו, זה חתיכת טיול קטן.
חשבתי שיהיה נחמד להתרחק.
במיוחד מגברת מליסה חסרת הלב.
בואי לא נדבר על גברת מליסה.
מסכן שכמותך.
אתה בטח ממש פגוע.
אבל אל תדאג. בטסי תגרום לך להרגיש טוב יותר.
אתה רוצה בזה?
כן. כן, אני רוצה.
אני מתה על המקום הזה.
תלמידי התיכון קוראים למקום, "חורבת הבתולים".
לכאן הם באים כדי, אתה יודע, לעשות "פיקניק".
לא שהייתי כאן בעבר. חי חי.
טוב, אם כן היית כאן בעבר,
זה לבטח היה מזמן,
כי זה קרה כשהיית בתיכון.
אני צודק?
תסתכל! הנה הנדנדה שנהגתי להתנדנד בה
בקיץ שמלאו לי 14.
אני מרגישה כאילו זה היה אתמול.
אבל זה לא היה אתמול, נכון?
והרחק שם,
ניצב העץ המיוחד שאבי שתל ביום שבו נולדתי.
אוי, לא.
את ממש צעירה.
בטסי, אני חושב שזה זמן טוב לקבוע כמה כללי יסוד
במונחים של מה שיקרה בינינו הלילה.
ד"ר סקינר,
מה גורם לך לחשוב שיקרה משהו בינינו?
אתה יודע, אני חושבת שקיבלת רושם מוטעה עליי.
"בנות אחרות מפלרטטות ומדברות על רומן
ברגע שהן רואות זוג מכנסיים
כאשר השמש שוקעת הן משילות מעליהן את המוסר
אבל אני אחכה עד שאהיה כלה..."
נפלא לשמוע, בטסי, כי זאת הבעיה.
את יותר מדי צעירה...
"בנות אחרות אוהבות לחשוף את גופן
לגרום לנער לחשוב רק על חטא
מוכנות לעשות דברים שלא ניסיתי מעולם
כי אני אחכה עד שאהיה כלה..."
טוב, אני מקבל מסרים סותרים.
"מותק, את פשוט יותר מדי
אני מאבדת את חושיי
מקווה שעדיין יש לך את זה
ההגנות שלי נעלמות
מותק, את לא רוצה לגלות מה יש בפנים?"
כן.
"עכשיו הזמן ליהנות
מהחוויה."
אבל מצד שני, למה לחכות?
אבא!
כדאי שתתחיל להציע נישואים, בן.
"בהתחלה היא אומרת משהו שנועד להרגיז אותו
אז הוא אומר משהו מרושע כדי לנקום בה
אז היא מתלוננת על כך שהוא לא מבין אותה
ואז הוא נותן לה פליק
זאת רק מריבת, מריבת, מריבת אוהבים
זה שאתם מסוכסכים
לא אומר שאתם נפרדים
זה ברור, ברור, ברור כשמש
זאת רק מריבת אוהבים
קודם הוא אומר...
ואז היא אומרת...
כל בחור ובחורה ייקלעו בסוף למריבה
חווה ואדם השתעשעו להם בגן
החיים שם היו עונג מוחלט
עד שאדם אמר, תסלחי לי, גברתי
אבל מישהו נגס בתפוח שלי
הייתה להם...
מריבת, מריבת, מריבת אוהבים
זה שאתם מתקוטטים
לא אומר שאתם מתנתקים
זה ברור, ברור..."
תרגום: גיא רקוביצקי