ЛОРН МАЙКЪЛС ПРЕДСТАВЯ
МЕЛИСА
Напъвай! Да! Точно така!
Напъни силно още веднъж!
Можеш, Холи!
Тед, кажи й, че ще се справи.
Тед казва, че ще се справиш, Холи! Да.
ДЖОШ
НОЩТА, В КОЯТО СЕ СРЕЩНАХА
Аз обикновено го ритам.
Нима? - Да.
Ей там.
Ако искаш, аз ще го направя.
Не, раздавам ритници още от трети клас.
Значи да го ритна и ще се случи магия?
ТОЧНО ГОДИНА ПО-КЪСНО
Джош,
изминалата година бе най-хубавата в живота ми.
Не съм очаквала да срещна човек, с когото така да си пасна.
В твое лице усещам, че имам закрилник и довереник.
Мога да ти споделя всичко, без да ме съдиш, и винаги ме подкрепяш.
Обичам те. Да пием за нас.
И аз се чувствам така.
Какво?
"И аз се чувствам така"?
Да, да. Може ли да се чукнем сега?
Това е първата ни годишнина. Очаквах нещо по-специално.
Извинете за прекъсването. Да ви покажа ли десертите?
Да, защо не?
Честита годишнина.
ТОЧНО ТРИ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
СТЪПКИТЕ КЪМ ЧУДЕСНАТА ВРЪЗКА
Не, това е за мен.
ТОЧНО ДВА МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
И каква е целта на любовната пътека "Свещено сърце"?
Преди шест години с Джоана се огледахме и останахме адски разочаровани.
Всички връзки се разпадат.
Пълно е с разбити сърца.
И така с Марв създадохме възможност
двойките да се отделят от света и да съживят връзката си.
Преди да тръгнете, сме ви приготвили няколко неща.
В любовните ви торбички.
Най-важното е сърцето,
изсечено от свещения камък чипъуа и гравирано с вашите имена.
Молбата ни е да го давате на партньора си всеки ден
и да помислите какво означава...
ДЖОШ - МЕЛИСА
...да дадете сърцето. - Хубави са.
Разхождайте се наоколо, но не се отдалечавайте от пътеката.
В тази дивотия телефоните нямат обхват, а не искаме никой да умира тук.
Да.
Не се шегувам, последния път имаше починали.
Най-важното е да използвате времето, за да избуи любовта помежду ви.
Не се тревожете за облаците.
Според синоптика скоро ще се проясни и до края на седмицата ще е слънчево.
Мел! - Остави ме!
Казах само да зарежем разходката.
Нямах предвид нашите отношения, а разходката.
Стига вече, часове наред вървим без посока.
Телефоните не работят, подгизнали сме,
а ти ми се сърдиш неизвестно защо.
"Неизвестно защо"? - Почва се.
Изгуби сърцето ми. Дадох ти го, а ти го изгуби.
Мел, беше просто камък.
Беше метафора. Когато ти го дадох, вложих толкова смисъл в него.
Сигурна ли си, че не ти го върнах? Провери си в раницата, защото...
Защо тогава твоето е у мен?
Добре. И какво? Да се върна да го търся ли?
Хубаво, ще го направя. Ще претърся гората
за камък, приличащ малко на сърце. Това ли искаш?
Да.
Скъпа, това е просто камък.
Какъв е смисълът, щом не искаш да се постараеш малко?
Не знам защо изобщо правим това. - Не искаш ли да подобрим връзката си?
Имаме чудесна връзка.
Тя е... чудесна.
Защо все търсиш съвършенството? Защо все нещо не ти стига?
Добре. Ще се правим, че всичко е наред, защото така е по-лесно.
Изтощително е.
Момент. Какво е това?
Църковни камбани? - И ти ли ги чу?
Чуваш камбани, които другите не чуват ли?
Отвъд моста сигурно има град.
И мост ли виждаш?
Пак ли?
Много странно.
Спря да вали.
"Шмигадун"?
ВЕЧЕН СТРЕМЕЖ КЪМ МИР И ЩАСТИЕ
Ако има работеща тоалетна, отивам.
Защо растенията са изкуствени? - Може би пестят вода.
Добре.
Какво е това?
Защо отвсякъде се чува музика?
Добре дошли в нашето градче.
Тук ще срещнете само приятели.
Няма да видите намръщен човек.
Здравейте.
Здрасти, Пийт.
Сигурни сме, че гадаете какво име сме дали
на най-прекрасното, най-чудатото, най-вълшебното място в света.
Какво става?
Сигурно е туристическа атракция като "Колониален Уилямсбърг".
Шмигадун.
Слънцето грее от юли до юни,
въздухът сладък e като локум.
Шмигадун.
Не сме си купили билети. Повтарям, нямаме билети.
Остави ги да пеят.
Шмигадун.
Тук е топло и безопасно като в пашкул,
а сърцата ни греят като луната по жътва.
Шмигадун.
Тук мъжете са мъже, а кравите - крави.
Земеделците орат с усмивка.
Дърветата са високи. Всичко това наричаме Шмигадун.
Стига де, прелестно е.
Все едно гледам "Плетеният човек".
Строгата учителка е Ема Тейт. Учи децата на словоред.
На 28 още е мома.
В Шмигадун.
Фермерът Макдона мечтаеше за син, родиха му се само дъщери.
Пипнете ги и ще ви напълня с олово.
В Шмигадун.
Извинявай, Пийт!
Лари Бийн с огъня се бори,
Хелън Прит хора ръководи.
Всички болки докторът цери.
Тук съм, ако той се провали.
Тук е, ако докторът се провали.
Добре ли е Пийт?
Хенри Браун носи сладоледа.
Мадам Вина в кристална топка гледа.
В онази съборетина е Бюфорд Ригс.
С прасетата съм истински садист.
С прасетата е истински садист.
Кметът!
Това няма край.
Кметът.
Като кмет на Шмигадун,
трябва да подчертая,
че мотото ни е:
"Вечен стремеж към мир и щастие".
Мотото ни е:
"Вечен стремеж към мир и щастие".
Но...
Това е г-жа Лейтън.
За да пребъде Шмигадун,
трябва да го пазим непокварен и чист.
Земята, по която бащите ни вървели са,
трябва да спазва божиите закони.
Всички!
Шмигадун!
Църковните камбани там звънят всеки ден по обед.
"Уелс Фарго" ми достави новия харпун.
Шмигадун.
Извинявай, Пийт.
Мъжът там може на воля да мечтае.
А любимата до него ще остане.
Надежда има там за всеки - малък и голям.
Излишество в града не цари, затова чадър си донеси.
Наричаме го
Шмига...
Шмига, Шмига, Шмига, Шмига,
Ш-М-И-Г-А-Д-У-Н!
Шмигадун!
Браво на вас!
Може ли да си вървим? - Вече?
Знаеш, че мразя мюзикъли.
В реалния живот хората не пеят.
Но има вълшебни чукове, които идват, щом ги извикаш.
Това няма нищо общо.
Тор е бог на гръмотевиците и Мьолнир се връща, щом го повика.
Привет, хора. - О, не.
Няма да участвам в шоуто.
Знаеш как мразя да... Здравейте, г-н кмете.
Добре дошли в Шмигадун.
Кметът Алоишъс Менлав на вашите услуги.
А това е съпругата ми Флорънс.
Ето ви по една значка.
Пак се кандидатирам без конкуренция.
Кой не обича значки?
Аз съм Мелиса. Това е Джош. - Приятно ни е.
Ще отседнете в хана "Шмигадун".
Много ще ви хареса. С Алоишъс бяхме там на медения си месец.
Макар че не спахме много тогава заради всичките петли отвън.
Разбирам. - Тъкмо си тръгвахме, така че...
От дни спим на земята,
защо да отказваме истинско легло?
Значи е решено.
Карсън. Тичай до хана
и кажи на Харви, че идват двама много специални гости.
Да, г-н кмете.
Каква необичайна и екзотична двойка сте.
Не виждам брачни халки.
Не сме женени. - Изобщо.
Наистина ли? - Какво?
Все едно, аз съм Милдред Лейтън, а това е съпругът ми преподобният Лейтън.
Изпъни рамене, Хауърд, сякаш имаш цел. - Дано останете до неделя.
Ще се радваме да ви видим на службата.
Уверявам ви, ще сме си тръгнали далеч преди това.
А къде е ханът? - Насам.
Слушай, дръж се добре. Те са мили.
Донякъде е съвременно.
Видя трупата. Избрали са хора от различни раси.
Да, но ми се струва, че жената на пастора не харесва, че ние сме от различни раси.
Кажи, госпожице, искаш ли незабравима тръпка?
Аз плащам първия път.
Не си ври гагата тук, Дани Бейли.
Градът ще е по-почтено място без такива като теб.
Г-жо Лейтън, не го мислите наистина. - Напротив.
Ти си мошеник и нехранимайко и, прощавай за думата, ти си негодяй.
Вървете. Ханът е ей там.
Не губете повече време с този панаирджийски боклук.
Явно лошото момче на града си пада по теб.
Ще трябва да му сритам задника. - С радост ще гледам.
ЛЮБОВЕН ТУНЕЛ - ПРАВО НАПРЕД!
ХАН "ШМИГАДУН"
Извинете, забавих се.
Сигурно за вас говори целият град.
Предполагам, че искате стая. - Две стаи.
Не са женени, Харви.
Убедена съм, знаеш правилата на града в такива случаи.
Да, разбира се, г-жо Лейтън.
Две стаи.
Добре, разбирам.
Ти си жената на пастора, а ние живеем в грях.
Отиваме в ада!
Само една стая.
Съжалявам, господине. Следваме политиката на града.
Чуй ме, Харви ханджията,
уморен съм и няма да участвам
в това шоу... - Джош, не се хаби.
Само за една нощ е. Две стаи.
Чудесно. Ще ви струва един долар.
Дадено.
Ето ти долар за две стаи.
Много благодаря.
Това е нелепо.
Нека се уточним - бесен си, защото струват само долар?
Не, просто...
Нямам желание да се преструвам, че в момента сме в миналото.
Няма да ти казвам как да приемаш това, но може ли да е малко по-различно?
Искам една стая с моята приятелка,
където има интернет, за да проверя бейзболните резултати
и пощата си.
Пощенският фургон ще дойде чак другата седмица.
Мразя те. - Добре.
Чудесни сте и двамата.
Добре, признавам, че това място е малко шантаво.
Благодаря. Важно ми е да мразим заедно.
Знам, скъпи. За мен също.
Извинявай, че избухнах така.
Лошо ли е, че ми се ще тези хора да пукнат?
Добре.
Знаеш ли какво искам да направя?
Ще си взема горещ душ, а после ще отида до Любовния тунел.
Сериозно ли? - Знам, че е банално,
но какво друго да правиш тук?
Може да е романтично.
Разбрах. Ще те взема в 19:00 ч.
Ще те очаквам.
И това, че имаме две отделни стаи,
не означава да използваме и двете.
Сещаш се за какво мисля?
Мразя това място.
До 19:00 ч. - Нямам търпение.
Джош?
Джош.
ЛЮБОВЕН ТУНЕЛ
Добър вечер, госпожице.
Добър вечер, господине.
Май не ни запознаха официално.
Казвам се Дани.
Дани Бейли. - А, да, нехранимайкото.
Аз съм Мелиса Гимбъл.
Вечерта тук е прекрасна.
Не само тя.
Предложението е в сила. Аз плащам за първото возене. И за второто.
Не, дойдох тук само да разгледам.
Ти си странно момиче.
Виж тези цветове.
Обичайно е за този сезон.
Когато духне вятър.
Имаш ли си някого?
Имам си.
И той не възразява да се разхождаш нощем сама и да говориш с непознати мъже?
Ами... Той е...
Какво попита?
Момент. Какво се опитваш да направиш? Искаш да си падна по теб ли?
Какво? Не.
Тогава защо ми минават такива откачени мисли?
Не знам, наистина. - Забрави ги.
Никоя жена не може да върже Дани Бейли. Няма начин.
Разбира се.
Когато катерицата партньор си търси, не се оглежда за любов.
Частно представление.
Червеношийката за бъдещето не мисли,
когато нуждите й заговорят.
Много те бива.
Аз съм като диво животно.
Ще чуеш истината, която трябва да приемеш.
Трябва ти по-добър агент.
Да ме укротиш, не можеш. Този мъжкар свободен ще остане.
Една каубойка в пасбището в Ел Пасо с усмивка метна ми своето ласо.
Тръгнах си със мръсна газ. Не подлежа на опитомяване аз.
Не можеш да ме укротиш, аз съм като вятъра в морето.
Учителка по музика на име Анабела
доста постара се да се влюбя в нея.
Избрах да живея акапела, защото не мога да бъда опитомен.
Истината е това.
Но ако някоя успее,
тя на тебе ще прилича.
Не танцувам. Цяла година ходих на степ...
Да оставим телата ни да говорят.
Устата е част от тялото, така че...
И някак си представям
точно как ще изглежда.
Китна малка къщурка, бяла ограда с колчета
и трактор, който все се поврежда.
А най-красивата булка в четири щата
се пръска от гордост.
Ще имаме дете или две, или три -
две момичета за теб и две момчета за мен.
Децата не са ли общи?
А ние двамата ще се обичаме,
докато някой ден не умрем един след друг.
Но това няма да се случи.
Защото ти не можеш да ме
опитомиш.
Чудесно. Браво.
Много красива песен.
Каква песен?
Този, която току-що ми изпя.
Пял ли съм?
Добре.
Късно е. Уморена съм.
Започва да става странно.
Благодаря ти и лека нощ.
Извинявай за снощи.
Нямах никакво намерение да заспя.
За да се реванширам,
днес ще се повозим из Любовния тунел колкото пъти искаш.
Да, няма нужда. Гладна съм. Може ли да поръчаме? Ехо!
Добро утро. Как сте днес? Добре ли спахте снощи?
Да, Бетси. Спах като заклан.
Мили боже. "Като заклан"?
Това е ужасно смешно. Закланите не спят.
Много си забавен.
Не чак толкова. - Изобщо не е.
Може ли да поръчаме? - Да.
Имате късмет. Днес имаме от прочутия ни царевичен пудинг.
Царевичен пудинг ли? Какво е това?
Моля?
Наистина ли не си чувала за царевичен пудинг?
Тя не е чувала за царевичен пудинг!
Не. Започва песен. Накара ги пак да пеят.
Царевичен пудинг, царевичен пудинг,
царевичен пудинг, царевичен пудинг.
Може ли да не слушаме?
Любимата ми обича царевичен пудинг.
Постоянно го яде.
Понякога започвам да се чудя
дали не го обича повече от мен.
Дали го обича повече от мен?
Моят любим обича царевичен пудинг.
Имам рецептата.
Ако иска от моя пудинг, ще трябва да се ожени за мен.
О, ще трябва да се ожени за мен.
Сипваш царевица в пудинга, а пудинга - във купа.
Натъпкваш се с пудинг, защото сгрява душата.
Сипваш царевица в пудинга, а пудинга - във купа.
Натъпкваш се с пудинг, защото сгрява душата.
Кой иска царевичен пудинг?
Ние искаме царевичен пудинг.
Кой иска царевичен пудинг?
Ние искаме царевичен пудинг.
Какво? - Май искат ние да пеем.
Никой от нас няма да пее. - Хайде, може да е забавно.
Не, недей.
Не съм яла царевичен пудинг.
Защо?
Предполагам, че не струва.
Но ако му добавите нещо...
"Нещо"?
...непременно ще го опитам.
О, тя е готова да го опита.
Царевичен, царевичен
пудинг!
Вкусно!
Беше много странно.
Щом си отворих устата, думите сами заизлизаха.
Прекрасно. Може ли да си вървим?
Какво? Защо? - Сериозно ли питаш?
Последните пет минути ти и целият град пяхте за царевичен пудинг.
Някой каза ли "царевичен пудинг"?
Тръгваме.
Ти плащаш. - Царевичен пудинг.
Криво ми е. Всички бяха мили, а дори не се сбогувахме.
И да рискуваме да запеят отново? Нищо им няма.
Какво?
Момент.
Какво става?
Май не можем да си тръгнем. - Естествено, че можем.
Странна работа.
Или е магия, или...
Не е магия. - А какво е тогава?
Не знам. Мостът е илюзия.
"Мостът е илюзия"? Какво е това?
Ами това.
Ще опитам нещо.
Не е истина.
Какво става, Джош? Какво е това?
Щом веднъж в Шмигадун влезете,
скоро от него няма да излезете.
Няма да мръднете от него,
докато истинската любов не откриете.
Докато не я намерите, ще останете там,
където животът всеки ден е мюзикъл.
Това леприкон ли беше?
Да.
Той каза нещо. Какво?
Не знам.
Бях фокусиран върху това как руши цялата ми представа
за реално и нереално в света.
Беше един адски плашещ леприкон.
"Животът всеки ден е мюзикъл."
Това не е туристическа атракция.
Това е мюзикъл.
Ние сме в мюзикъл.
Моля те. За бога, не.
Ще останем тук, докато открием истинската любов.
Аз те обичам. Ти обичаш ли ме? - Какво? Разбира се.
Хайде пак по моста. Вече знаем правилата. - Да, научихме ги.
Обичам те.
И аз те обичам.
Чу ли това, г-н Леприкон?
Влюбени сме.
Добре дошли в нашето градче.
Тук ще срещнете само приятели.
Няма да видите намръщен човек.
Здравейте. - Здрасти, Пийт.
Сигурни сме, че гадаете какво име сме дали
на най-прекрасното, най-чудатото, най-вълшебното място в света.
Шмигадун.
Слънцето грее от юли до юни,
въздухът сладък е като локум.
Шмигадун.
Мъжът там може на воля да мечтае.
А любимата до него ще остане.
Надежда има там за всеки - малък и голям.
Излишество там не цари, затова чадър си донеси.
Наричаме го
Шмига...
Шмига, Шмига, Шмига, Шмига,
Ш-М-И-Г-А-Д-У-Н!
Шмигадун!
Превод на субтитрите Емилия Николова