LORNAS MAIKLSAS PRISTATO
MELISA
Stumk! Taip! Štai taip!
Gerai, dabar stipriai!
Tau pavyks, Hole!
Pasakyk, kad jai pavyks, Tedai.
Tedas sako, kad tau pavyks, Hole! Taip.
DŽOŠAS
PAŽINTIES VAKARAS
Aš tai spiriu koja.
- Tikrai? - Taip.
Štai ten.
Galiu aš pamėginti, jei nori.
Ne, jau nuo trečios klasės spardau viską pati už save, tad...
Ką, vienas spyris, ir viskas?
LYGIAI PO METŲ
Džošai.
Tai buvo geriausi metai mano gyvenime.
Niekad nemaniau, kad sutiksiu žmogų, su kuriuo turėsiu tiek daug bendro.
Jaučiuosi, lyg turėčiau ir nugalėtoją, ir draugą.
Galiu tau sakyti viską, tu manęs neteisi ir visada palaikai.
Aš tave myliu. Tad išgerkime už mus.
Aš jaučiuosi lygiai taip pat.
Kas yra?
„Aš jaučiuosi lygiai taip pat“?
Taip. Jau galime susidaužti?
Tai - mūsų pažinties metinės.
Turbūt tikėjausi kažko daugiau.
Atleiskit, kad pertrauksiu. Norėsite deserto?
Žinoma, kodėl gi ne?
Su metinėmis.
LYGIAI PO TREJŲ METŲ
KAIP IŠLAIKYTI PUIKIUS SANTYKIUS
Ne, jis mano.
LYGIAI PO DVIEJŲ MĖNESIŲ
Tai kas yra tas „Šventosios širdies meilės takas“?
Prieš šešerius metus mudu su Džoana
apsižvalgėme ir labai nuliūdome.
Daugybė santykių tiesiog ritasi žemyn.
Pasauly visur dūžta širdys.
Tad mudu su Marvu suradome būdą
poroms atsiriboti nuo pasaulio ir vėl atrasti vienam kitą.
Tuojau leisimės į kelionę, o dabar apžiūrėkite daiktus,
kuriuos rasite savo meilės maišeliuose.
Svarbiausia yra širdelė,
išskaptuota iš šventojo čipuvos akmens, ant kurios užrašytas jūsų vardas.
Paprašysime ją kasdien paduoti savo partneriui
ir pagalvoti, ką išties reiškia...
DŽOŠAS - MELISA
- ...dovanoti kitam savo širdį. - Kokios jos gražios.
Galite tyrinėti aplinką, bet nenuklyskite pernelyg toli nuo tako.
Čia nėra mobiliojo ryšio,
ir mes nenorime, kad kas nors žūtų.
Taip.
Rimtai, praėjusį kartą keli žmonės žuvo.
Išnaudokite šį laiką
savo meilei paauginti.
Ir nekreipkite dėmesio į debesis.
Sinoptikas sako, kad netrukus išsigiedrys,
ir likusią savaitės dalį švies saulė.
- Mel! - Palik mane ramybėje.
Tik pasakiau, kad eina velniop tas takas.
Nekalbėjau apie mus apskritai. Kalbėjau apie žygį!
Vaikštome ratais jau visą amžinybę,
mūsų telefonai neveikia, mes permirkę ir nelaimingi,
tu ant manęs kažkodėl pyksti.
- „Kažkodėl“? - Gerai.
Tu pametei mano širdelę.
Atidaviau ją tau, o tu ją pametei.
Mel, ten tebuvo akmens gabalas.
Ten buvo metafora.
Aš jam suteikiau reikšmę ir atidaviau tau.
O aš tau tikrai neatidaviau jo atgal?
Pažiūrėk kuprinėje, nes tikrai, aš...
Tuomet kodėl tavo širdis pas mane?
Gerai, tai ką... Nori, kad eičiau jos ieškoti?
Gerai, eisiu. Išieškosiu visą mišką,
kad tik surasčiau tą širdutės formos akmenėlį. Šito nori?
Taip.
Mieloji, tai - tik akmuo.
Kam to reikia, jei tu pats to nenori?
Aš apskritai nežinau, kam viso to reikia.
Nenori pagerinti santykių?
Mūsų santykiai ir taip geri.
Jie... geri.
Kodėl viskas turi būti tobula?
Kodėl būtinai reikia daugiau?
Gerai. Taip. Apsimeskim, kad viskas gerai, taip?
Nes taip bus paprasčiau.
Visa tai vargina.
Palauk. Girdėjai?
- Bažnyčios varpai? - Ir tu girdi?
Tu kartais girdi bažnyčios varpus, kurių negirdi kiti?
Už to tilto turbūt yra miestelis.
Tu irgi matai tiltą?
Mes dar nebaigėm?
Keista.
Nustojo lyti.
„Šmigadūnas“?
SIEKIAME BE BAIMĖS TAIKOS IR LAIMĖS
Jei tik čia yra tualetas, man tinka.
Kam tie dirbtiniai augalai?
Gal jie tausoja vandenį.
Gerai...
Kas čia?
Iš kur čia ta muzika?
Sveiki atvykę į mūsų miestelį
Čia žmonės draugiški labai
Čia jūsų laukia tik džiaugsmai
Sveiki, visi.
Sveikutis, Pytai.
Jums turbūt smalsu
Kuo ši graži, nuostabi Stebuklinga vieta vardu
Kas čia vyksta?
Turbūt pramoga turistams. Kaip istoriniuose muziejuose.
Šmigadūne
Saulė šviečia Ištisą liepą ir birželį
Oras gaivus kutena noselę
Šmigadūne
Ei, mes bilietų nepirkome. Kartoju, mes neturime bilietų.
Liaukis. Tegul dainuoja.
Šmigadūne
Šilta, gera ir saugu
Čia tikrai surasi Daug gerų draugų
Šmigadūnas
Čia vyrai - vyrai O karvės - karvės
Čia ūkininkai šypsos Kai lauką aria
Kaip tikras vakarų salūnas Mūsų Šmigadūnas
Liaukis, juk taip žavu.
Žavu? Kažkoks siaubo miuziklas.
Mūsų mokytoja Ema Teit Vaikus skyrybos išmoko greit
Netekėjusi, nors jai 28-eri netruks sueit
Šmigadūne
Ūkininkas Makdonas meldė sūnaus Bet gimė dukros, viena po kitos
Kas jas palies, kulką trauks iš kaktos
Šmigadūne
- Oi! - Atleisk, Pytai!
Laris Bynas Mūsų liepsnas gesina
Helen Prit lazdele mojuoja Visam chorui diriguoja
Žaizdas visas užgydys mūsų daktaras
O kur bejėgis jis, padėsiu aš
O kur bejėgis jis, padės štai jis
Pytui viskas gerai?
Henris Braunas Ledus mums krauna
O ponia Vina patarimus dalina
Bafordas Rigsas toj trobelėj be stogo
Su kiaulaitėm bendrauti gerai aš moku
Su kiaulaitėm bendrauti gerai jis moka
Tai - meras!
Pasaka be galo.
Ten - meras.
Kaip Šmigadūno meras
Pasakysiu - šitam kaime
Kuris toks geras
„Siekiame be baimės Taikos ir laimės“
Kuris toks geras
„Siekiame be baimės Taikos ir laimės“
Bet...
Tai - ponia Leiton.
Jei Šmigadūnas nori gyvuoti
Tai turi pagundoms nepasiduoti
Žemė mūsų tėvų
Laikytis turi Dievo įsakymų
Visi!
Šmigadūne
Bažnyčios varpai labai skardūs būna
O prekeivių vežimas Man atgabeno harpūną
Šmigadūnas
- Oi! - Atleisk, Pytai.
Čia vyras gali svajoti išties
Kol mergina rymo Jam ant peties
Čia niekas, niekas Nenustoja vilties
Čia gali nuo šnekų pailsėti Tik atsineški savo skėtį
Ir visa tai surasi
Šmiga
Šmiga, Šmiga Šmiga, Šmiga
Š-M-I-G-A-D-Ū-ū-ū-ū!
Šmigadūne
Jė! Šaunuoliai!
- Dabar jau galime eiti? - Taip greitai?
Juk žinai, kaip nekenčiu miuziklų.
Žmonės paprastai nedainuoja.
Bet stebuklingi kūjai, kuriuos gali pašaukti, tau kažkaip visai nieko.
Tai - visai kas kita.
Toras - griaustinio dievas, ir Mjolniras sureaguoja, kai jį pakviečia.
- Sveikučiai. - O, ne.
Tik neversk manęs kalbėti su aktoriais.
Žinai, kaip man nepatinka... Ei! Pone mere.
Sveiki atvykę į Šmigadūną.
Meras Aloyzas Menlovas - jūsų paslaugoms.
O čia - mano žmona Florensija.
Štai, paimkite ženkliukus.
Vėl balotiruosiusi į mero postą.
Ženkliukai visiems patinka, tiesa?
- Aš - Melisa. Čia - Džošas. - Malonu susipažinti.
Jūs, be abejo, apsistojote „Šmigadūno užeigoje“.
Jums tikrai patiks. Mudu su Aloyzu ten praleidome savo medaus mėnesį.
Nors miegoti buvo labai sunku,
nes ten buvo pilna gaidžių.
- Aišku. - Tiesą sakant, jau ketinome eiti, taigi...
Jau ne vieną naktį miegojome ant žemės,
gal ir vertėtų išsitiesti tikroje lovoje?
Tuomet sutarta.
Karsonai. Nubėk į užeigą
ir pasakyk Harviui, kad netrukus ateis ypatingi svečiai.
Taip, pone mere.
Jūs tokia neįprasta egzotiška pora.
Ir sutuoktuvių žiedų nematau.
- O, ne, mes nesusituokę. - Jokiu būdu ne.
- Tikrai? - Ką?
Bet kokiu atveju, aš - Mildred Leiton,
o čia - mano vyras pastorius Leitonas.
Išsitiesk, Hovardai, tarsi sakytum pamokslą.
Tikiuosi, kad galėsite likti čia iki sekmadienio.
Būtų puiku pamatyti jus tarp parapijiečių.
Neabejoju, kad mes išvyksime žymiai anksčiau.
- Tai kur ta užeiga? - Štai ten.
Ei. Gražiai elkis. Jie tokie malonūs.
Ir gana modernūs.
Matei ansamblį.
Jie įtraukia visų rasių žmones.
Taip, bet jaučiu,
kad pastoriaus žmonai mūsų rasės - ne prie širdies.
Ką pasakysi, panele?
Nori pajausti tikrą jaudulį?
Pirmasis pasivažinėjimas - mano sąskaita.
Nelįsk, Deni Beili.
Ši vieta būtų žymiai padoresnė be tokių kaip tu.
Na jau, ponia Leiton, jūs taip negalvojat.
Tikrai galvoju.
Esi tikras nedorėlis ir sukčius,
ir, atleiskit už hebrajų kalbą, padugnė.
Eikite, užeiga - štai ten.
Nešvaistyk laiko su tais savo atrakcionais.
Rodos, kritai į akį miestelio blogiukui.
- Turbūt teks jam išspardyti užpakalį. - Nekantrauju pamatyti.
MEILĖS TUNELIS - IŠBANDYKIT!
ŠMIGADŪNO UŽEIGA
Atleiskite, kad teko palūkėti.
Jūs turbūt esate tie svečiai, apie kuriuos visi kalba.
- Jums turbūt reikia kambario. - Dviejų kambarių.
Jie nesusituokę, Harvi.
Neabejoju, jog puikiai žinai miestelio nuostatą tuo klausimu.
Taip. Žinoma, ponia Leiton.
Du kambariai.
Gerai, supratau.
Jūs - pastoriaus žmona, o mes gyvename nuodėmėje.
Mes tikrai keliausime pragaran.
Vieną kambarį, prašyčiau.
Atleiskite, pone. Privalau laikytis miestelio nuostatų.
Gerai, šeimininke Harvi, paklausyk.
Aš pavargęs ir neturiu nuotaikos dalyvauti
- tame jūsų šou... - Džošai, nešvaistyk energijos.
Tik viena naktis. Paimsim du kambarius.
Nuostabu. Prašyčiau dolerį.
Puiku. Taip.
Gerai.
Štai doleris už du kambarius.
Labai jums ačiū.
Juokinga.
Tik noriu išsiaiškinti - pyksti, nes du kambariai kainavo tik dolerį?
Ne, aš tik...
Man nepatinka apsimetinėti, kad gyvename senovėje.
Gerai, nesakysiu, kaip turėtum jaustis,
bet gal galėtum jaustis kitaip?
Tenoriu su savo mergina įsikraustyti į kambarį,
kuriame būtų internetas, kad galėčiau sužinoti beisbolo rungtynių rezultatą
ir pasitikrinčiau paštą.
Atleiskite, pone. Pašto karieta atvyks tik kitą savaitę.
- Nekenčiu tavęs. - Aišku.
Jūs nuostabūs.
Gerai, sutinku, ši vieta - šiek tiek keista.
Ačiū. Man svarbu, kad abu nekęstume tų pačių dalykų.
Žinau, mielasis. Man irgi.
Klausyk, atleisk, kad pasikarščiavau.
Tik noriu, kad visi tie žmonės nudvėstų. Ar tai - blogai?
Gerai.
Ei. Žinai, ko noriu?
Palįsti po karštu dušu ir tuomet galbūt nueiti į Meilės tunelį.
- Tikrai? - Suprantu, kad labai banalu,
bet nelabai ką daugiau čia ir veiksi.
Gal bus visai romantiška.
Gerai. Užeisiu pas tave 19 val.
Lauksiu.
Ir, na, vien todėl, kad turime du kambarius,
nereiškia, kad jais abiem turime pasinaudoti.
Supranti, apie ką aš?
Nekenčiu šios vietos.
- Pasimatysim 19 val. - Laukiu nesulaukiu.
Džošai?
Džošai.
MEILĖS TUNELIS
Labas vakaras, panele.
Labas vakaras, pone.
Rodos, mūsų dorai nesupažindino.
Aš vardu Denis.
- Denis Beilis. - Taip, nedorėlis.
Aš - Melisa. Gimbl.
Vakare čia labai gražu.
Gražu, kai esi ne vienas.
Pasiūlymas vis dar galioja.
Pirmasis pasivažinėjimas - mano sąskaita. Antras - irgi.
O, ne, atėjau tik apsižvalgyti.
O tu - linksmuolė.
O, kiek žiedlapių.
Šiuo metų laiku jų tikrai daug.
Kai tik vėjas papučia.
Taigi. Turi vyruką?
Taip, turiu vyruką.
Ir jis neprieštarauja, kad bastaisi kažkur naktį viena ir kalbi su nepažįstamuoju?
Na... Jis...
Ko norėjai paklausti?
Palauk. Ką tu čia darai?
Stengiesi mane apžavėti?
Ką? Ne.
Tuomet kodėl mano galvoje sukasi tos keistos mintys?
- Nelabai... - Na, nesvarbu.
Nes jokia moteris nesuvystys Denio Beilio, tikrai ne.
Žinoma.
Jei voveriukas nori voverės Tai nesėdės ir nestenės
Privatus šou.
O žvirblis apie ateitį nemąsto
Kai žvirbliukę pamato ant rąsto
O tu gerai dainuoji.
Esu laukinis žvėris, nepyk
Taip jau yra Susitaikyk
Tau reikia geresnio agento.
Manęs neprisijaukinsi Gyvent galiu tik laisvėj
Kaubojė iš El Paso Nusišypsojo man ir metė lasą
Kaip žaibas dingau Ir nepasirodžiau daugiau
Esu laisvas kaip vėjas
Muzikos mokytoja Anabela
Darė viską, kad taptų mano mergina
Bet nusprendžiau gyventi a cappella Manęs neprisijaukinsi, ne
Taip jau yra, deja
Jei kas ir galėtų tą padaryt
Tik moteris kaip tu
Aš nemoku šokti. Metus mokiausi čečiotkos...
Tegul kalbasi kūnai.
Burna irgi yra kūno dalis, tad...
Rodos, aiškiai regiu
Ateitį mūsų abiejų
Jaukus namukas Su balta tvorele, matau
Traktorius, kurį nuolat taisau
O šalia švyti linksma Gražuolė mano žmona
Ir kur stovi namelis
Ten laksto vaikelis O gal du ar trys
Kad abiem užtektų - Ištisas vaikų būrys
O gal nereikia tiek daug?
O mūsų širdys Plaka vienu ritmu
Iki pat mirties Būsime kartu
Bet to niekad nebus.
Nes aš - laisvas kaip vėjas
Tikras niekadėjas
Nuostabu. Bravo.
Labai graži daina.
Kokia daina?
Ta, kurią ką tik man padainavai.
Padainavau?
Gerai.
Jau vėlu. Jaučiuosi pavargusi.
Kažkaip keista.
Taigi, ačiū ir labanakt.
Atleisk dėl vakar vakaro.
Tikrai netyčia užmigau.
Bet kad neliktum nuskriausta,
šiandien eisiu į Meilės tunelį tiek kartų, kiek tik panorėsi.
Viskas gerai. Tik labai noriu valgyti.
Gal jau galėtume užsisakyti? Padavėja!
Labas rytas. Kaip sekasi?
Ar gerai išsimiegojote?
Taip, Betsi. Miegojau kaip užmuštas.
Vaje, „kaip užmuštas“?
Kaip juokinga, negyvėliai juk nemiega.
Koks tu linksmuolis!
- Nesu toks jau linksmuolis. - Tikrai ne.
- Gal jau galėtume užsisakyti? - Žinoma.
Jums labai pasisekė, nes šiandien siūlome mūsų įžymųjį kukurūzų pudingą.
Kukurūzų pudingas? Kas tai?
Ką?
Norite pasakyti, jog nesate girdėję apie kukurūzų pudingą?
Ji nežino, kas yra kukurūzų pudingas!
O, ne. Daina. Dar viena daina.
Kukurūzų pudingas Kukurūzų pudingas
Kukurūzų pudingas, kukurūzų pudingas Kukurūzų pudingas, kukurūzų pudingas
Gal galėtume nedalyvauti?
Mano mergina tiesiog dievina Kukurūzų pudingą
Valgo jį nesustodama
O, ne O, ne
Nejau ji myli pudingą Labiau už mane?
Maniškis labai mėgsta Pudingą kukurūzų
O aš receptą žinau
Tad jei mano pudingo norės
Jis mane vesti turės
Kukurūzų pudingą į lėkštę dės
Ir visada kiek širdis geidžia jo turės
Kukurūzų pudingą į lėkštę dės
Ir visada kiek širdis geidžia jo turės
Kas nori pudingo kukurūzų?
Mes norime pudingo kukurūzų
Kas nori pudingo kukurūzų?
Mes norime pudingo kukurūzų
- Ką? - Jie nori, kad ir mes padainuotume.
- Nieko aš nedainuosiu, tu irgi. - Nagi, juk smagu.
Ne. Nedrįsk.
Niekad kukurūzų pudingo neragavau
Kodėl?
Gal skamba neskaniai
Bet jei pagardų pridėsi
„Pagardų“?
Atsidžiaugt negalėsi
Taip, tikrai, negalėsi
Kukurūzų, kukurūzų, kukurūzų, kukurūzų
Pudingas!
Niam!
Labai keista.
Vos uždainavau, iškart žinojau, ką dainuoti toliau.
Nuostabu. Gal jau galime eiti?
- Ką? Kodėl? - Tu rimtai?
Tu ir visi šio miestelio žmonės ką tik penkias minutes
dainavote apie kukurūzų pudingą.
Kažkas paminėjo kukurūzų pudingą?
Viskas, mes išeinam.
- Gerai, dabar - tavo eilė. - Kukurūzų pudingas
Jaučiuosi blogai.
Visi buvo tokie malonūs. O mes nė neatsisveikinome.
Kad mums ir vėl padainuotų?
Jiems viskas bus gerai.
Ką?
Pala.
Kas čia vyksta?
- Rodos, negalime išeiti. - Žinoma, jog galime.
Gerai, kažkaip baugu.
Kažkokia magija ar...
- Tai - ne magija. - Tuomet kas?
Nežinau. Fokusas.
Fokusas? Tiltas?
Kito varianto nežinau.
Kai ką pamėginsiu.
Negali būti.
Kas čia vyksta, Džošai? Kas tai?
Jei jau koją įkėlei į Šmigadūną
Pasprukt iš jo nesvajok - taip nebūna
Sėdėsi čia ilgai, kol priprasi
Kol meilę tikrą savo surasi
Nebėk, negudrauk
Verčiau dainas su mumis trauk
Čia buvo nykštukas?
Taip.
Taip. A-ha.
Jis kažką pasakė. Ką jis pasakė?
Nežinau.
Labiau mąsčiau apie tai, kaip jis griauna mano suvokimą,
kas pasaulyje yra tikra, o kas - ne,
nes tai tikrai buvo nykštukas, po galais.
„Verčiau dainas su mumis trauk“.
Tai - ne pramoga turistams.
Tai - miuziklas.
Atsidūrėme miuzikle.
Prašau, Dieve, ne.
Bet jis sakė, kad ištrūksime iš čia, kai rasime tikrąją meilę, taigi...
Aš tave myliu. O tu mane?
Ką? Taip, žinoma.
Tai pamėginkime dar kartą pereiti tiltą, kai jau viską žinome.
Taip. Dabar jau žinome.
Aš tave myliu.
Ir aš tave.
Girdi, pone Nykštuk?
Mes mylime vienas kitą.
Sveiki atvykę į mūsų miestelį
Čia žmonės draugiški labai
Čia jūsų laukia tik džiaugsmai
- Sveiki, visi. - Sveikutis, Pytai.
Jums turbūt smalsu
Kuo ši graži, nuostabi Stebuklinga vieta vardu
Šmigadūne
Saulė šviečia Ištisą liepą ir birželį
Oras gaivus kutena noselę
Šmigadūne
Čia vyras gali svajoti išties
Kol mergina rymo Jam ant peties
Čia niekas, niekas Nenustoja vilties
Čia gali nuo šnekų pailsėti Tik atsineški savo skėtį
Ir visa tai surasi
Šmiga
Šmiga, Šmiga Šmiga, Šmiga
Š-M-I-G-A-D-Ū-ū-ū-ū!
Šmigadūne!
Išvertė Akvilė Katilienė